ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/5871/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А., 

за участю секретаря судового засідання - Федорової О.В.,

за участю представників:
позивача: Гуцол Р.І., 
відповідача-1: не з?явилися,
відповідача-2: Мороз С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025
у складі колегії суддів: Коротун О.М. - головуючий, Майданевич А.Г., Сулім В.В.
та на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2025
суддя: Демидов В.О.
у справі № 910/5871/25
за позовом  ОСОБА_1 
до 1. Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ),
2. Громадської організації «Садівницьке товариство «Івушка-1»
про визнання протиправним та скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (відповідач-2) та до Громадської організація «Садівницьке товариство «Івушка-1» (далі - ГО «Садівницьке товариство «Івушка-1», ГО «СТ «Івушка-1», Товариство, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування реєстраційних дій.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що:
- у загальних зборах ОСОБА_2 участі не брала, ОСОБА_3 Та ОСОБА_4 не були учасниками ГО «Садівницьке товариство «Івушка-1» та не мали права голосу на загальних зборах;
- реєстраційними діями зареєстровані установчі документи у редакції, що не затверджувалися загальними зборами;
- після 01.10.2023 року загальні збори не проводилися і на них не вирішувалося питання про затвердження виправленої редакції статуту ГО «Садівницьке товариство «Івушка-1» ;
- про вчинення реєстраційних дій звернулася неуповноважена особа;
- позивачка не підписувала виправлену нову редакції статуту ГО «Садівницьке товариство «Івушка-1». 

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

3. Рішенням господарського суду від 07.08.2025 у справі № 910/5871/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025, у задоволенні позову відмовлено.

4. Судові рішення мотивовані тим, що:
- державний реєстратор вчинив відповідну реєстраційну дію на підставі наданого заявником рішення уповноваженого органу управління юридичної особи;
- позивачка фактично ставить під сумнів не саме рішення державного реєстратора щодо внесення відповідного запису, а рішення загальних зборів громадської організації «Садівницьке товариство «Івушка-1» від 01.09.2023, на підставі якого була вчинена реєстраційна дія;
- позовна вимога про визнання протиправною реєстраційної дії є неналежним способом захисту прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, що є самостійною підставою для відмови у позові;
- правовідносини, якими могли бути порушені права позивачки, полягали насамперед у прийнятті відповідного рішення загальних зборів, на підставі якого державний реєстратор здійснив державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, та які позивачка оскаржила у цій справі;
- позивачкою належним чином не доведено факт порушення її корпоративного чи будь-якого іншого права чи інтересу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

5.  ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 та на рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі №910/5871/25, в якій просить Суд скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. Підставою касаційного оскарження позивачка вказує п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

7.  ОСОБА_1 зазначає про порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України), яке полягає у безпідставному відхиленні клопотання щодо експертизи (встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи). Ця підстава прямо поєднується з п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України адже відповідні порушення норм процесуального права судами попередніх інстанції призвели до того, що суди при вирішенні справи не застосували релевантних до спірних правовідносин правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17. Крім того, поєднується з правовими висновками постанови Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 910/8933/17, що призначення експертизи спрямоване на встановлення обставин, які мають значення для вирішення цього спору, не свідчить про затягування розгляду справи. Крім того, поєднується з правовими висновками постанови Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 910/7448/17 щодо необхідності забезпечувати принцип процесуальної економії у межах однієї справи.

8. Позивачка вказує на те, що:
- рішення загальних зборів ГО «Садівницьке товариство «Івушка-1», оформлених протоколом від 01.09.2023, є нікчемним, оскільки був відсутній кворум;
- по питанню 8 загальних зборів представник ОСОБА_5 (як представник ОСОБА_6 ) голосував за надання самому собі повноважень;
- протокол загальних зборів є фальсифікованим, оскільки зазначено неправдиву інформацію щодо: складу учасників, кворуму, кількості голосів.

9. Позивачка наголошує на тому, що проведена державна реєстрація змін на підставі цього нікчемного протоколу є неправомірною та підлягає скасуванню.

10.  ОСОБА_1 вказує на необґрунтоване відхилення клопотання про призначення експертизи, що унеможливило встановлення обставин підписання виправленого статуту не позивачкою, а іншою особою.

11. Також позивачка зазначає про не дослідження судами питання щодо повноважень представника на подачу документів на реєстрацію та вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у аналогічній специфічній ситуації: чи вважається уповноваженою особою на подачу документів для державної реєстрації представник, що діє на підставі довіреності, виданої керівником юридичної особи після того, як повноваження керівника припинені рішенням загальних зборів, яке міститься у тому ж пакеті документів, що подаються для реєстрації, і таке рішення набрало чинності з моменту прийняття.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

12. У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

13. Відповідач-1 зазначає, що Державний реєстратор діє виключно у межах своїх повноважень та не повинен втручатись у діяльність самої юридичної особи, встановлювати дотримання процедури скликання та проведення загальних зборів, правління, правомірність прийняття рішень цієї юридичної особи, тощо. Отже, документи, подані для проведення реєстраційної дії, відповідали вимогам ст. 15 та 17 Закону № 755-IV, у зв`язку з чим у державного реєстратора були відсутні підстави для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, або відмови у державній реєстрації.

14. Крім того, позивачкою обрано неефективний спосіб захисту щодо позовних вимог до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки скасування оскаржуваних реєстраційних дій - не матиме наслідком скасування рішення на підставі якого було вчинено такі реєстраційні дії. Також зазначає, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (навіть при скасуванні оскаржуваних реєстраційних дій) не буде позбавлений права та можливості провести на підставі рішення загальних зборів аналогічні реєстраційні дії.

15. У відзиві на касаційну скаргу відповідач-2 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва та постанову Північного апеляційного господарського суду - без змін.

16. Відповідач-2 вказує на те, що позивачем належним чином не доведено факт порушення його корпоративного чи будь-якого іншого права чи інтересу ні прийнятим 01.09.2023 на загальних зборах громадської організації рішенням, ні безпосередньо ГО «СТ «Івушка-1». Позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого нібито порушеного права, що саме по собі є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

17. Відповідач-2 зазначає, що неправомочність вищого органу управління та нікчемність прийнятих на зборах рішень - є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 була присутня на загальних зборах, що підтверджується протоколом № 01/09/23 від 01.09.2023, була обрана головуючою загальних зборів з числа присутніх та не мала жодних заперечень щодо порядку проведення зборів, винесених питань на порядок денний або прийняття рішень на момент їх прийняття. ОСОБА_1 підписала протокол № 01/09/23 від 01.09.2023, реєстр осіб, які брали участь у загальних зборах громадської організації (додаток № 1, невід`ємна частина протоколу № 01/09/23 загальних зборів громадської організації) та відомості про керівні органи громадської організації «Садівницьке товариство «Івушка-1». 

18. Також відповідач-2 вказує на те, що реєстраційні дії, про скасування яких позивач просить суд у межах цієї справи, були проведені з відома та на підставі повноважень, якими було наділено представника ( ОСОБА_7 ) самою ОСОБА_1 шляхом видачі відповідної нотаріально посвідченої довіреності.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

19.  01 вересня 2023 року відбулися загальні збори ГО «СТ «Івушка-1» під головуванням ОСОБА_1 , на яких були присутні 100 % членів громадської організації, а саме: 1. ОСОБА_5 ; 2. ОСОБА_6 в особі ОСОБА_5 , діяв на підставі відповідної нотаріальної довіреності; 3. ОСОБА_1 ; 4. ОСОБА_8 ; 5. ОСОБА_9 .

20. На вказаних загальних зборах було прийнято ряд рішень, у тому числі:

1. Змінено мету діяльності громадської організації на: «об`єднання зусиль своїх членів для сприяння вирішенню питань, які пов`язані з отриманням у власність земельних ділянок для ведення садівництва та ефективного використання його членами земельних ресурсів для вирощування ягід, овочів, іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для оздоровлення і відпочинку членів Організації та їх родин належним чином на території Золочівської сільської ради Бориспільського району Київської області, благоустроєм, охороною вищевказаних об`єктів, спільним проведенням і використанням інженерних мереж (електромережі, телефонні мережі, водогін, каналізація тощо); всебічний захист законних соціальних, економічних та інших інтересів своїх членів». (2 питання порядку денного);

2. Змінено місцезнаходження громадської організації (3 питання порядку денного);

3. Змінено органи управління громадської організації на загальні збори членів організації - вищий орган організації, голова організації - виконавчий орган (4 питання порядку денного);

4. Затверджено нову редакцію статуту громадської організації (5 питання порядку денного);

5. Звільнено членів правління ( ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ) та обрано ОСОБА_8 на посаду голови організації (6 питання порядку денного);

6. Виключено ОСОБА_1 з переліку осіб, які мають право вчиняти дії від імені громадської організації, у тому числі підписувати договори тощо (7 питання порядку денного);

7. Визначено ОСОБА_5 та ОСОБА_9 особами, які мають право вчиняти дії від імені громадської організації, у тому числі підписувати договори тощо (8 питання порядку денного);

8. Наділено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 особами, які мають право підписувати нову редакцію статуту громадської організації (9 питання порядку денного);

9. Вирішено виключити інформацію про засновників громадської організації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (10 питання порядку денного);

10. Визначено ОСОБА_1 особою, яка має право представляти громадську організацію для здійснення реєстраційних дій, з правом передоручення третім особам, шляхом видачі відповідної довіреності (11 питання порядку денного).

21. Протокол загальних зборів від 01.09.2023 № 01/09/23 підписаний ОСОБА_1 як головуючою загальних зборів та ОСОБА_5 як секретарем загальних зборів.

22. 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 як голова правління ГО «СТ «Івушка-1» видала довіреність, посвідчену нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою О.В. за реєстровим номером 21701, на ім`я, зокрема, ОСОБА_7 (яка була заявником під час подачі документів до Мінюсту з метою зміни відомостей про юридичну особу), якою уповноважила останню представляти інтереси довірителя у взаємовідносинах з будь-якими установами, підприємствами та організаціями, незалежно від їх організаційно-правової форми та підпорядкованості, в Міністерстві юстиції України, Департаменті державної реєстрації та нотаріату, їх структурних (територіальних) підрозділах, нотаріальних конторах, банківських установах, органах державної влади та місцевого самоврядування, державної адміністрації, відділах з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, центрах надання адміністративних послуг, перед державними реєстраторами з будь-яких питань щодо внесення змін до відомостей про громадську організацію, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

23. 03 жовтня 2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис №1003541070004004125 про державну реєстрацію відповідних змін до відомостей про юридичну особу - громадську організацію «Садівницьке товариство «Івушка-1».

24. Також 03.10.2023 проведено державну реєстрацію нової редакції статуту громадської організації «Садівницьке товариство «Івушка-1», затвердженого рішенням загальних зборів громадської організації «Садівницьке товариство «Івушка-1» від 01.09.2023.

Позиція Верховного Суду

25.  Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

26. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

27. Нормами ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України до завдань господарського судочинства віднесено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

28. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

29. Реалізуючи передбачене ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

30. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Саме така особа, яка спричинила ці наслідки для позивача щодо його права, є стороною у спірному правовідношенні.

31. Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

32. Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається у позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

33.  Частиною 1 ст. 45 ГПК України унормовано, що сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи.

34.  Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача як сторони у справі, а також зміст позовних вимог (п. 2, 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

35.  Отже, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. 

36. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 09.02.2021 у справі № 635/4741/17. 

37. Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20. 

38. Правові висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що державний реєстратор не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи, а ним є особа, щодо якої були здійснені ці дії (записи), викладені у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18, пункт 36), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18, пункт 53) та від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19 (провадження № 12-150гс19, пункт 37), від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу при розгляді справи № 910/15792/20. 

39. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у випадку звернення особи з позовом до державного реєстратора про притягнення до відповідальності чи відшкодування шкоди, заподіяної ним внаслідок неналежного виконання покладених на нього обов`язків з внесення записів до ЄДРПОУ, що не пов`язана з діями інших суб`єктів цивільних правовідносин, така особа може бути відповідачем у суді. 

40. Однак позивачка не заявляє та не доводить обставин порушення прав останньої виключно діями державного реєстратора, за відсутності прийняття рішення суб`єкта господарювання у сфері управлінських відносин. 

41. Позивачка заявила вимогу до державного реєстратора, який діяв як суб`єкт реєстраційної діяльності відносно юридичної особи. Позивачка вказує на те, що при скасуванні запису, внесеного на підставі рішення загальних зборів, оформлених протоколом від 01.09.2023, вона відновить своє становище як керівника та учасника ГО «СТ «Івушка-1», повторної реєстрації інформації щодо Товариства не відбудеться, оскільки позивачка буде керівником. 

42. Як обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій, правовідносини, якими могли бути порушені права позивача, полягали насамперед у прийнятті відповідного рішення загальних зборів. Водночас суб`єкт реєстраційної діяльності (відповідач-1) не є учасником правовідносин, пов`язаних з управлінням юридичною особою, стосовно якої до Єдиного державного реєстру вноситься спірний реєстраційний запис. 

43. Сторонами такого спору має бути позивач, як особа яка вважає свої права порушеними та відповідач, особа на користь якої вчинялися оспорювані реєстраційні дії. 

44. Суб`єкт реєстраційної діяльності не є належним відповідачем у спорах, пов`язаних з управлінням юридичною особою. 

45. Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/15792/20 визначила процесуальне становище реєстратора як неналежного відповідача, виходячи з відсутності у нього матеріально-правової заінтересованості, що є універсальним підходом для всіх категорій реєстраційних спорів, де вимога до реєстратора є похідною від спору про право на майно чи корпоративні права. 

46. Отже, зазначені висновки стосуються загальних критеріїв визначення належного відповідача у приватноправових спорах та ґрунтуються на природі державної реєстрації як офіційного визнання, а не набуття права, що робить їх застосовними незалежно від об`єкта реєстрації (корпоративні права чи нерухоме майно). Відсутність у державного реєстратора власного матеріально-правового інтересу щодо об`єкта спору є визначальною ознакою неналежного відповідача.

47. Доводи скаржника про здійснення державним реєстратором реєстраційної дії на підставі документів поданих, на думку позивача, неуповноваженою особою, не впливають та не змінюють спірних правовідносин з управління юридичною особою, які стали підставою для внесення записів про юридичну особу та на які посилається позивачка, обґрунтовуючи порушення своїх прав.

48. Верховний Суд бере до уваги, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для внесення відповідного запису будь-яким державним реєстратором.

49. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

50. Особа, яка звертається до суду вказує у позові власне суб?єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

51. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

52. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

53. Право визначення предмету позову належить лише позивачу, який обирає правомірний та ефективний спосіб захисту прав та інтересів.

54. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

55. Додатково у контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені.

56. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

57. Заявляючи позовні вимоги про визнання протиправними дії державного реєстратора щодо проведення 03.10.2023 реєстраційної дії №1003541070004004124 стосовно ГО «СТ «Івушка-1» на підставі рішень, оформлених протоколом загальних зборів від 01.09.2023 № 01/09/23 та про скасування реєстраційної дії №1003541070004004124 від 03.10.2023, проведеної державним реєстратором, позивачка наголошувала на тому, що: у загальних зборах ОСОБА_2 участі не брала, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були учасниками ГО «СТ «Івушка-1» та не мали права голосу на загальних зборах; реєстраційними діями зареєстровані установчі документи у редакції, що не затверджувалися загальними зборами; після 01.10.2023 року загальні збори не проводилися і на них не вирішувалося питання про затвердження виправленої редакції статуту ГО «СТ «Івушка-1»; про вчинення реєстраційних дій звернулася неуповноважена особа; позивачка не підписувала виправлену нову редакції статуту ГО «СТ «Івушка-1».

58.  ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що оскаржуваною реєстраційною дією ОСОБА_1 було виключено з Єдиного державного реєстру як керівника та як особу, що має право вчиняти дії від імені Громадської організації, що є порушенням її корпоративних прав на участь в управлінні Товариством, які вона реалізовувала через виконання функцій керівника.

59.  Крім того, як зазначалося вище, позивачка вказує на те, що при скасуванні запису, внесеного на підставі рішення загальних зборів, оформлених протоколом від 01.09.2023, вона відновить своє становище як керівника та учасника ГО «СТ «Івушка-1», яке було незаконно припинено після проведення реєстраційної дії та буде припинено рейдерське захоплення третіми особами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . 

60. Верховний Суд бере до уваги, що саме рішенням загальних зборів ГО «СТ «Івушка-1», оформленим протоколом від 01.09.2023, звільнено членів правління, в тому числі і ОСОБА_1 та обрано ОСОБА_13 на посаду голови організації та визначено ОСОБА_14 та ОСОБА_15 особами, які мають право вчиняти дії від імені Громадської організації.

61. Тобто позивачка прагне відновити становище, яке існувало до порушених, на її думку, прав, тобто до прийняття рішення загальними зборами ГО «СТ «Івушка-1», оформленого протоколом від 01.09.2023. Водночас ОСОБА_1 не просить визнати недійсним рішення загальних зборів.

62. Верховний Суд вказує на те, що вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей та скасування цих відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту в ефективний спосіб.

63. Суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про те, що дії державного реєстратора з реєстрації змін до відомостей про юридичну особу фактично є похідною вимогою від спору щодо дійсності рішення загальних зборів самої ГО «СТ «Івушка-1» та направлені на фіксацію правового стану, у спосіб визначений державою. Правовідносини, якими могли бути порушені права позивачки, полягати у прийнятті відповідного рішення загальних зборів, на підставі яких державний реєстратор здійснив реєстраційну дію щодо відомостей про юридичну особу.

64. Оскільки обраний позивачкою спосіб захисту є неефективним способом захисту порушеного права, за захистом якого вона звернулася до суду, що є самостійною підставою для відмови в позові, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про відмову у задоволенні позову.

65. Доводи касаційної скарги щодо необґрунтованого відхилення клопотань позивачки, дослідження питань щодо членства учасників, які приймали участь у загальних зборах, встановлення кворуму та наявність/відсутність недоліків статуту Громадської організації відхиляються Верховним Судом з огляду на те, що встановлення зазначених питань має місце при розгляді спору щодо недійсності рішення загальних зборів, а у справі, що розглядається, зазначене не є предметом спору.

66. Крім того, оскільки обраний позивачкою спосіб захисту є неефективним способом захисту порушеного права, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові, Верховний Суд не вбачає підстав надавати правову оцінку іншим доводам скаржника, які стосуються передусім з`ясування обставин обґрунтованості/необґрунтованості позову у контексті допущених державним реєстратором порушень під час здійснення оспорюваних реєстраційних дій, на які вказувала позивачка, а також щодо відсутності висновку Верховного Суду стосовно питання застосування п. 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у подібних правовідносинах.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

67. Частинами 1, 2 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

68. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

69. Згідно з положеннями ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

70. За таких обставин, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, касаційна скарга залишається без задоволення.

Розподіл судових витрат

71. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судовий збір у порядку ст. 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2025 та рішення господарського суду міста Києва від 07.08.2025 у справі № 910/5871/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде складений не пізніше 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин постанови.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

О. А. Кролевець