Справа № 752/25178/25 
Провадження №: 1-кп/752/1493/26 
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
провівши в приміщенні суду у місті Києві відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 42025112350000075, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2025 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, працевлаштований, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб, раніше судимий за ч. 2 ст. 286 КК України за вироком Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/55405/24-к від 18.12.2024 з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та зі звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку, тривалістю 3 роки, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 369-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 користуючись набутими соціальними та професійними зв`язками в суспільстві, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного протиправного збагачення, у невстановлений на стадії досудового розслідування час та місці, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на одержання від військовозобов`язаних громадян України неправомірної вигоди за здійснення впливу або за обіцянку здійснення впливу на прийняття рішення службовими особами Територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженими на виконання функцій держави, зокрема щодо допомоги у проходженні процедури оновлення даних та проходження військово-лікарської комісії без участі військовозобов`язаної особи, постановки на військовий облік з метою отримання військово-облікового документа, зняття з розшуку військовозобов`язаної особи та подальшого виїзду за межі державного кордону України і тим самим ухилення від призову на військову службу.
З цією метою, ОСОБА_5 розповсюдив серед кола своїх знайомих інформацію про наявність у нього зв`язків серед керівництва районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також можливість, внаслідок наявності таких зв`язків, забезпечити допомогу в проходженні без притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 210 КУпАП, за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, військовозобов`язаними процедури оновлення військово-облікових даних у найкоротші терміни, зняття з розшуку без участі особи, постановки на військовий облік з метою подальшого виїзду за межі державного кордону України під час мобілізації, і тим самим ухилення від призову на військову службу.
Описані корисливі наміри ОСОБА_5 вирішив реалізовувати у період дії в Україні правового режиму воєнного стану, в умовах повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України. 
Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що був затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ведено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб.
У подальшому, у зв`язку із триваючою військовою агресією строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.
Також Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", що затверджений Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, з огляду на військову агресією Російської Федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, оголошено загальну мобілізацію, заходи із здійснення якої проводяться і на цей час. 
Як визначено у приписах ч. 2 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. 
У Положенні про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п. 8 зазначеного Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом,
Згідно з п. 9 зазначеного Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, здійснюють ознайомлення громадян України з їх правами та обов`язками під час взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, призову на військову службу та проходження зборів, а Центральне управління та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів України - під час призову на військову службу та проходження зборів; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; забезпечують захист цілісності бази Реєстру, його апаратного та програмного забезпечення, достовірності даних Реєстру, захист від несанкціонованого доступу, незаконного використання, копіювання, спотворення, знищення даних Реєстру, безпеку персональних даних відповідно до Законів України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах" , "Про захист персональних даних" та міжнародних договорів у сфері захисту інформації, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.
В силу положень чинного законодавства уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки мають повноваження з виконання функцій держави, зокрема, в частині ведення обліку військовозобов`язаних громадян України, оголошення їх розшуку, формування і наповнення баз даних інформаційно-комунікаційних систем, забезпечуючи призов і направлення громадян для проходження військової служби тощо, що охоплюється сферою реалізації організаційно-розпорядчих обов`язків.
Під час дії наведених актів законодавства, зокрема, на початку лютого 2025 року громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які відображалися у застосунку "Резерв+" у його мобільному телефоні дізнався про те, що він перебуває у розшуку, оголошеному відповідним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, проте фактично ніяких повісток не отримував. 
Так, з метою отримання консультацій щодо питання зняття статусу "розшук" та маючи намір в законний спосіб видалити дані про свій розшук територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, 29.05.2025 ОСОБА_7 зателефонував за номером телефону НОМЕР_1 , де йому відповів чоловік, котрий представився ОСОБА_5 . У ході розмови ОСОБА_7 розповів ОСОБА_5 про те, що він перебуває у розшуку територіального центру комплектування та соціальної підтримки і запитав про подальший алгоритм його дій щодо вирішення питання про припинення розшуку. 
Володіючи описаною вище інформацією та розуміючи необізнаність ОСОБА_7 у питаннях військового обліку під час мобілізації, усвідомлюючи нагальну потребу в знятті ОСОБА_7 з розшуку, та важливість вирішення цього питання для останнього, оцінюючи його побоювання щодо можливого притягнення до відповідальності та невідкладної мобілізації, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного протиправного збагачення, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, однак не пізніше 29.05.2025 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави в розмірі 20 000,00 доларів США. 
З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його подальші дії є незаконними та кримінально-караними, в ході вищевказаної розмови повідомив ОСОБА_7 , що він може вирішити постале питання, якщо останній надасть йому за здійснення впливу на прийняття рішення невстановленою на станом на час розгляду кримінального провадження уповноваженою особою - уповноваженим співробітником одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, неправомірну вигоду в розмірі 20 000,00 доларів США з метою видалення інформації з інформаційно-комунікаційної автоматизованої системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" про перебування у розшуку громадянина ОСОБА_8 та оформлення документів, які нададуть можливість ОСОБА_7 виїжджати за межі України.
У свою чергу, ОСОБА_7 , розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди за вчинення впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, 13.06.2025 звернувся із заявою до правоохоронних органів та в подальшому діяв під їхнім контролем.
Надалі, 25.06.2025 о 15 год 50 хв ОСОБА_5 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , перебуваючи у салоні автомобіля BMW Х4, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 на паркувальному майданчику адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 138, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення невстановленими службовими особами одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за несанкціоноване видалення інформації з інформаційно-комунікаційної автоматизованої системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" про перебування у розшуку громадянина ОСОБА_8 та оформлення документів, які нададуть можливість ОСОБА_7 виїжджати за межі України, висловив ОСОБА_7 протиправну вимогу про необхідність надання неправомірної вигоди у розмірі 20 000,00 доларів США за здійснення впливу на уповноважену службову особу одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за несанкціоноване видалення інформації з інформаційно-комунікаційної автоматизованої системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" про перебування у розшуку громадянина ОСОБА_8 та оформлення документів, які нададуть можливість ОСОБА_7 виїжджати за межі України.
Також, у ході спілкування ОСОБА_5 повідомив, що для виконання вищеописаної протиправної схеми ОСОБА_7 спершу повинен передати йому грошові кошти у сумі 10 000,00 доларів США, потім, після видалення інформації, необхідно буде передати ще 10 000,00 доларів США.
01.07.2025 приблизно об 11 год 20 хв ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення невстановленими службовими особами одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у салоні автомобіля BMW Х4, 2019 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 на паркувальному майданчику біля ресторану "Будьмо!" за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 138, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 10 000,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 01.07.2025 було еквівалентно сумі 417 788,00 грн, за здійснення впливу на уповноважену службову особу одного з районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за несанкціоноване видалення інформації з інформаційно-комунікаційної автоматизованої системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "Оберіг" про перебування у розшуку громадянина ОСОБА_8 та оформлення документів, які нададуть можливість ОСОБА_7 виїжджати за межі України.
Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. 
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлену досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 01.07.2025, у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, обіг яких обмежено та психотропних речовин, обіг яких заборонено.
З цією метою, ОСОБА_5 , зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" № 60/95-ВР від 15.02.1995 та решту законодавства України, яке закріплює політику держави, спрямовану на встановлення державного контролю за обігом зазначених речовин, зменшення шкоди від наслідків їх незаконного вживання населенням, за невстановлених розслідуванням обставин, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 01.07.2025, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, вагою не менше 0,351 г, психотропну речовину, обіг якого заборонено - 4-ММС, вагою не менше 0,385 г, психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін), вагою не менше 2,587 г, після чого переніс їх у транспортний засіб, яким фактично користувався на той момент - автомобіль марки "BMW", моделі "X4", державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_3 , чорного кольору, 2019 року випуску, який на праві власності належавь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У подальшому, після моменту придбання та до 01.07.2025 ОСОБА_5 зберігав вищевказані наркотичний засіб та психотропні речовини в указаному автомобілі марки "BMW", моделі "X4".
Під час проведення 01.07.2025 обшуку в описаному автомобілі марки "BMW", моделі "X4" співробітниками правоохоронних органів, серед іншого, виявлено та вилучено: два зіп-пакети з речовиною білого кольору в порошкоподібному стані та один зіп-пакет з кристалічною речовиною жовтого кольору, серед яких виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн, вагою не менше ніж 0,351 г, психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС, вагою не менше 0,385 г, психотропну речовину, обіг якої заборонено -МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін), вагою не менше 2,587 г.
Вид, тип, обсяг наркотичного засобу та психотропних речовин, що вилучені у ОСОБА_5 при обшуку автомобіля було встановлено за допомогою проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, що доводиться висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № СЕ-19/111-25/42215-НЗПРАП від 21.01.2026.
Кокаїн, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. 
Відповідно до Таблиці № 1 "Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2020 маса канабісу 0,351 г, становить собою розмір наркотичного засобу, достатній для притягнення особи до кримінальної відповідальності, а маса двох видів психотропних речовин (окремо кожна сама по собі), становить собою великий розмір, у зв`язку з чим кваліфікація діяння ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309КК України за діяння у сфері незаконного обігу описаних вище речовин та засобів є правильною. 
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України та визнається винуватим у незаконному придбанні, зберіганні, наркотичних засобів та психотропних речовин у великому розмірі без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.
У ході допиту свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 369-2 КК України визнав повністю, надав показання, за змістом яких він не має залежності від вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, проте дійсно придбав і зберігав при собі, зокрема в автомобілі, що перебував у його користуванні (марки "BMW", моделі "X4", державний номерний знак НОМЕР_4 ) кокаїн, МДМА та 4-ММС). Ці речовини 01.07.2025 знаходилися у його гаманці, який лежав в автівці та були виявлені правоохоронцями під час обшуку та затримання. Розмір речовин та їх вид визнає і підтверджує. Передавати їх чи комусь збувати не мав намірів, планував спожити особисто. Щодо епізоду за ст. 369-2 КК України ОСОБА_5 зазначив, що у червні 2025 року спілкувався телефоном із ОСОБА_7 , обговорювали спосіб, у який останньому можна допомогти знятися з розшуку у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Був упевнений у тому, що може здійснити вплив на певну посадову особу, адже колись в Одесі познайомився з чоловіком, який допомагає у таких питаннях. Розумів, що ОСОБА_7 хоче уникнути призову. Сам він, у свою чергу, хотів отримати неправомірну вигоду, обіцяючи повпливати на особу, яка має повноваження вирішити питання ОСОБА_7 26.06.2025 отримав гроші від ОСОБА_7 у сумі 10 000,00 доларів США. За домовленістю із ОСОБА_7 останній повинен був передати у подальшому йому ще 10 000,00 доларів США. 
Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, до свої вчинків ставиться негативно, засуджує власну поведінку, розуміє, що вчинив неправильно і його дії є злочинними.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції в частині обвинувачення, що викладене в обвинувальному акті.
Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд враховує позицію сторін щодо виду і розміру санкції, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які кваліфікуються як нетяжкі злочини, особу винного, який на обліку лікаря-психіатра не перебуває, має вищу освіту, підтверджене місце реєстрації, де постійно проживає, характеризується добре, працевлаштований офіційно у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Валпа", де обіймає посаду керівника, є засновником та учасником суб`єкта господарювання, отримував відзнаки за благодійну допомогу силам, що забезпечують обороноздатність країни у час повномасштабного вторгнення країни-агресора, що вказує як на наявність сталих соціальних зв`язків, так й усвідомлену патріотичну позицію.
Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання винуватості, щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.
Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено. 
З урахуванням того, що вирокомПечерського районного суду міста Києва у справі № 757/55405/24-к від 18.12.2024 ОСОБА_5 було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік та з встановленням іспитового строку, тривалістю 3 роки, при призначенні покарання у цьому кримінальному провадженні мають бути враховані приписи ст. 70, 71 та 72 КК України (призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, призначення покарання за сукупністю вироків з урахуванням правил складання покарань). 
Оцінюючи особистість ОСОБА_5 у розрізі питання застосування щодо нього заходів публічного (державного) примусу за вчинення кримінальних правопорушень у цьому кримінальному провадженні, суд враховує той факт, що описані вище кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 309 і ч. 2 ст. 369-2 КК України вчинені ним у період дії іспитового строку, призначеного зазначеним вироком Печерського районного суду міста Києва та зазначає, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України є кримінальним правопорушенням у сфері дотримання безпеки Правил дорожнього руху та не є умисним злочином. Злочин за ст. 309 КК України є кримінальним правопорушенням у сфері регулювання обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, злочин за ст. 369-2 КК України - у сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. Аналізуючи кримінальні правопорушення у розрізі сфери їх вчинення, доцільним видається висновок про відсутність їх пов`язаності між собою прагненням обвинуваченого до вчинення більшої кількості злочинів, відсутність фактору порушення законності ОСОБА_5 задля реалізації виключно власних корисливих намірів, відсутність факторів збільшення криміногенних потреб, оскільки злочин, передбачений ст. 286 КК України не є умисним чи корисливим, злочин за ст. 309 КК України вчинено без корисливих спонукань, і його наслідки, окрім посягання на встановлений порядок обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, несе пряму шкоду виключно самому обвинуваченому, зокрема його фізичному і психічному здоров`ю. Наведені умовиводи, поряд з висновками про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, на переконання суду, є прийнятними для застосування до ОСОБА_5 покарання за кримінальні правопорушення, передбачені ст. 309 і 369-2 КК України без його ізоляції від суспільства. 
З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частин статей кримінального закону, за якими ОСОБА_5 визнається винуватим у виді штрафу з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України, де передбачено, що розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
У ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Частиною 3 ст. 71 КК України визначено, що призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно.
Таким чином, ОСОБА_5 призначається покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу у максимальному розмірі, за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, тобто в сумі 417 788,00 грн (еквівалент 10 000,00 доларів США за курсом Національного банку України). 
Остаточне покарання за сукупністю правопорушень призначається судом шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. 
Остаточне покарання за сукупністю вироків призначається шляхом приєднання до покарання за цим новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком повністю.
При цьому, покарання за вироком Печерського районного суду міста Києва слід виконувати самостійно, оскільки штраф не підлягає складанню з іншими видами покарання. 
Передумов для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_5 покарання суд не віднайшов, адже виходить з того, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід у виді застави, враховуючи вимоги ст. 131-132, 177, 178 КПК України слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки це сприятиме досягненню мети та реалізації цілей застування заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема враховується, що відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08.07.2025 у справі № 752/16060/25 після затримання ОСОБА_5 йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, яку вніс заставодавець ОСОБА_11 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 був звільнений з-під варти з Державної установи "Київський слідчий ізолятор". 
У порядку ч. 4 ст. 174 КПК України судом скасовується арешт, накладений в межах цього кримінального провадження на вилучене майно, що мало місце за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08.07.2025 у справі № 752/16060/25. 
Доля речових доказів вирішується відповідно до приписів ст. 100 КПК України. 
У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведених досліджень. 
Керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 369-2 КК України, і призначити йому покарання 
-за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі, визначеному в порядку приписів ч. 2 ст. 53 КК України - в розмірі отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу в сумі 417 788,00 (чотириста сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн; 
-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000,00 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.
2.На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання покарань призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді штрафу в загальній сумі 502 788 (п`ятсот дві тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 
3.На підставі ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків призначити шляхом приєднання до покарання за цим новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком Печерського районного суду міста Києва від 18.12.2024 у справі № 757/55405/24-к повністю. 
4.Покарання за вироком Печерського районного суду міста Києва від 18.12.2024 у справі № 757/55405/24-к виконувати самостійно.
5.Запобіжний захід у виді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
6.Скасувати арешт, накладений за ухвалами слідчого судді Голосіївського району м. Києва від 08.07.2025 у справі № 752/16060/25 на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 42025112350000075 від 17.06.2025, яке було виявлено та вилучено 01.07.2025 під час обшуку автомобіля марки "BMW", моделі "X4", державний номерний знак НОМЕР_4 , а саме на: ?імітаційні купюри у кількості 100 шт., номіналом по 100 доларів з серійним № КВ14859854М, ?копію військово-облікового документа на ім`я ОСОБА_7 , чорний гаманець з надписом "Boss", в якому знаходилися ?три поліетиленові зіп-пакети з білою порошкоподібною речовиною та жовтою кристалічною речовиною, що були поміщені в сейф-пакет WAR1272742, ?300 (триста) доларів США (купюри номіналом по 100 доларів, серійні № HD27285284B, KB98833815F, KB54911049J), ?посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ?банківську картку "Приватбанк" з номером НОМЕР_5 , дві sim-картки з номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , мобільний телефон марки "Iphone 14 Pro".
7.Речові докази, а саме: 
7.1мобільний телефон марки "Iphone 14 Pro" чорного кольору, який передано на зберігання до Центру забезпечення № 1 Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 154907), повернути ОСОБА_5 ;
7.2імітаційні купюри у кількості 100 шт., номіналом по 100 доларів з серійним КВ14859854М, копію військово-облікового документа на ім`я ОСОБА_7 , чорний гаманець з надписом "Boss", дві sim-картки з номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які передано на зберігання до Центру забезпечення № 1 Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 154907), зберігати за правилами зберігання речових доказів; 
7.3три поліетиленові зіп-пакети, в яких зберігалася біла порошкоподібна речовина, жовта кристалічна речовина, наркотичний засіб кокаїн, масою 0,351 г, психотропну речовину 4-ММС, масою 0,382 г, нашарування психотропної речовини 4-ММС, масою 0,003 г, 3,4 метилендіоксиметамфетамін (МДМА), масою 2,587 г, які зберігаються у Центрі забезпечення № 1 Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 215196), знищити; 
7.4?300 (триста) доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США (серійні № HD27285284B, KB98833815F, KB54911049J), поміщені до експертного пакету PSP1214465 та передані для зарахування на депозитний рахунок Головного управління Національної поліції у м. Києві повернути ОСОБА_5 ;
7.5посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , 1990 р.н., яке передано на зберігання до Центру забезпечення № 1 Головного управління Національної поліції у м. Києві, направити до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції;,
7.6банківську картку, емітовану Комерційним банком "Приват банк" № НОМЕР_5 , яка передана на зберігання до Центру забезпечення № 1 Головного управління Національної поліції у м. Києві, повернути уповноваженій особі банку на її вимогу.
8.Стягнути ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком від 27.08.2025 № СЕ-19/111-25/42215-НЗПРАП в сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним). 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1