УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/2012/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г. 
Категорія 96  Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б., 
суддів: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.,
за участю секретаря Антоневської В.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 285/2012/25 за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи : Звягельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерства оборони України, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Рашкової Валентини Володимирівни, на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Г., 

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.
На обґрунтування заяви зазначала, що з 11 липня 2011 року по 18 червня 2013 року вона та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та при цьому не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами.
Під час спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у них народилась донька ОСОБА_3 .
Оскільки заявниця та ОСОБА_2 не зареєстрували шлюб у встановленому законом порядку, при реєстрації народження доньки інформацію про батька дитини записано на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.
ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 загинув під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини у складі Збройних Сил України.
Звертає увагу на те, що за життя ОСОБА_2 визнав себе батьком доньки - ОСОБА_4 , спілкувався з нею по телефону, проте іншої участі у вихованні дитини не брав. 
Зазначає, що виникла необхідність визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , оскільки встановлення цього факту необхідне для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, а також внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини .
Враховуючи вищезазначене, просила задовольнити заяву.
Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Рашкова В.В., посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та залишити заяву без розгляду. 
Зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення батьківства з метою оформлення на ім`я своєї доньки пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а також для отримання соціальної допомоги, передбаченої положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Адвокат Рашкова В.В. звертає увагу на те, що після ознайомлення з матеріалами справи їй стало відомо про те, що судом першої інстанції було залучено до участі у справі Міністерство оборони України, представник якого в судовому засіданні заявив про необхідність з`ясування коло спадкоємців ОСОБА_2 . Проте, суд проігнорував таке клопотання, що призвело до неповного дослідження всіх доказів у справі.
Разом з тим ОСОБА_1 дізналась про те, що у ОСОБА_2 є дружина на користь якої здійснюються відповідні соціальні виплати, передбачені положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Наголошує, на тому, що заявниця має намір оформити отримання вказаних виплат на ім`я доньки, а тому вирішення даного спору по суті вважає не можливим без участі у справі дружини померлого ОСОБА_2 .
Адвокат Рашкова В.В. вважає помилковим висновок суду про неможливість проведення експертного дослідження з метою вирішення питання про батьківство загиблого ОСОБА_2 , оскільки відсутня геномна інформація (ДНК –профіль). Звертає увагу на те, що існує процедура ексгумації тіла з метою подальшого проведення ДНК експертизи.
Наголошує на тому, що до участі у розгляді справи необхідно було залучити в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки призначення та порядок відповідних виплат регулюється вказаним центром та Міністерством оборони України. 
Крім того, адвокат Рашкова В.В. зазначає, що в суді першої інстанції не були допитані свідки, які б могли підтвердити родинний зв`язок між померлим ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_5 .
На думку представника заявниці, дана справа повинна розглядатись в порядку позовного провадження, із залученням усіх спадкоємців загиблого.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 , батьком записаний ОСОБА_6 , підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 9 жовтня 2012 року (а.с. 18). 
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).
З довідки № 232 від 30 грудня 2024 року, виданої Володарською селищною радою Житомирської області, вбачається, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.16). 
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька ОСОБА_3 записані за заявою матері, згідно із ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.20). 
Довідка виконавчого комітету Брониківської сільської ради від 6 вересня 2024 року свідчить про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спільно проживала із 11 листопада 2011 року до 18 червня 2013 року із ОСОБА_2 . Довідка видана на підставі показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 21).
Відповідь ІНФОРМАЦІЯ_7 на адвокатський запит містить інформацію про те, що ОСОБА_2 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_8 13 лютого 2023 року та направлений до військової частини НОМЕР_2 (а.с. 27).
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 загинув в районі с. Вищетарасівка Дніпропетровської області, під час виконання бойового завдання.
Відповідно до повідомлення Полонської державної нотаріальної контори від 23 квітня 2025 року спадкова справа за період з 2022-2025 роки до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 41).
Лист Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/2/4-2817-2025 від 2 червня 2025 року містить відомості про те, що станом на 30 травня 2025 року геномна інформація (ДНК-профіль) загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Електронного реєстру геномної інформації людини/центрального обліку генетичних ознак людини не надавалася та на обліку не перебуває. 
Повідомлено, що проведення судових експертиз щодо встановлення факту ймовірності біологічного батьківства батька та матері стосовно дитини можливе лише за умови наявності біологічних зразків всіх трьох осіб.
Згідно з інформацією Полонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області від 5 липня 2025 року № 125/31.14-40, в архіві відділу відсутній актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.98). Одночасно повідомлено, що під час перевірки наявності актових записів виявлені : актовий запис виконавчого комітету Ковильнівської сільської ради Роздольненського району Автономної Республіки Крим № 29 від 3 серпня 1985 року про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 та актовий запис № 177 від 12 листопада 2013 року Полонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів кровної спорідненості між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується з таким висновком.
Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Як визначено частиною другою статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У пунктах 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статті 135 СК України.
Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. 
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку при вирішенні питання щодо походження дитини від певних осіб, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини.
Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.
При розгляді вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно виходив з того, що на час розгляду справи неможливо провести вказану експертизу, оскільки геномна інформація ( ДНК-профіль) загиблого ОСОБА_2 відсутня.
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви про встановлення факту батьківства.
Оскільки матеріали справи не містять інформації щодо існування спору про право, відсутні підстави для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду згідно з частиною четвертою статті 315 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст.259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Рашкової Валентини Володимирівни, залишити без задоволення, а рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 31 липня 2025 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: