ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2026 року	справа № 380/25430/25	
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії..
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2018 по 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації державної прикордонної служби України від 16.06.2025 року №11/24209-суд, виходячи із 100 % суми підвищення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 по 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації державної прикордонної служби України від 16.06.2025 року №11/24209-суд, виходячи із 100% суми підвищення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, з урахуванням проведених раніше виплат.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вказує, що Адміністрацією державної прикордонної служби України видана довідка від 16.06.2025 року №11/24209-суд про розмір його грошового забезпечення станом на 01.03.2018 для перерахунку пенсії з з 01.01.2018.
Вважає, що вказана довідка є підставою для перерахунку пенсії за період починаючи з 01.01.2018, тому позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії до відповідача. Однак відповідач, на думку позивача, безпідставно відмовив у задоволенні цієї заяви. Просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 31 грудня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позову заперечує повністю. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що ГУ ПФУ у Львівській області на виконання приписів пункту 1 Постанови №103 здійснило перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі довідки, скерованої на адресу відповідача. Відповідач вказує, що оскільки, на момент проведення перерахунку пенсії (з 01.01.2018) положення Постанови-103 були чинними, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області правомірно здійснено перерахунок пенсії позивачу. Просить суд відмовити в позові.
Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та
встановив:
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Адміністрацією державної прикордонної служби України видана довідка від 16.06.2025 року №11/24209-суд про розмір його грошового забезпечення станом на 01.03.2018 для перерахунку пенсії з з 01.01.2018 (а.с.8)
На звернення позивача про перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.06.2025 №11/24209-суд, виходячи із 100 % суми підвищення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило листом від 03.11.2025 про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, аргументам Позивача та запереченням Відповідача, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Цей фундаментальний принцип покладає на суб`єкта владних повноважень безумовний обов`язок уникати свавілля та суворо дотримуватися нормативно визначених процедур під час реалізації своїх функцій.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який безпосередньо регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ).
Згідно з приписами частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством. Суд акцентує увагу на тому, що додаткові види грошового забезпечення та премії є невід`ємними складовими грошового забезпечення військовослужбовця, які безпосередньо впливають на кінцевий розмір пенсійної виплати та гарантують належний рівень соціального захисту.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Покроковий механізм проведення такого перерахунку пенсій чітко врегульований нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі — Порядок № 45). Цей підзаконний акт є обов`язковим для виконання всіма уповноваженими державними органами, включно з Відповідачем.
Надаючи оцінку відмові ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки за період з 01.01.2018 по 01.04.2019, суд враховує таке.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі — Постанова № 103), а також зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45.
Саме пунктом 2 Постанови № 103 було запроваджено механізм поетапної виплати підвищених пенсій (так звану “розстрочку”): з 01.01.2018 — 50%; з 01.01.2019 — 75%.
Оскільки вказані норми Постанови № 103 визнані нечинними, вони втратили свою юридичну силу з моменту їх прийняття. Це підтверджується сталою правовою позицією Верховного Суду (зокрема, у постанові Великої Палати від 09.06.2022 у зразковій справі № 520/2098/19), де зазначено, що у період чинності цих норм Уряду органи Пенсійного фонду України повинні були застосовувати безпосередньо Закон № 2262-ХІІ, який має вищу юридичну силу і не передбачає жодних обмежень чи “розстрочок” при виплаті перерахованої пенсії.
Відтак, після отримання оновленої довідки, яка містить раніше не враховані додаткові види грошового забезпечення, Позивач набув абсолютне право на перерахунок пенсії з 01.01.2018 у розмірі 100% суми підвищення, без застосування будь-яких поетапних обмежень.
Суд відхиляє аргументи Відповідача про те, що перерахунок у 2018 році був здійснений правомірно за тогочасним законодавством. Суд наголошує: визнання норми підзаконного акта нечинною у судовому порядку означає, що вона не відповідала правовим актам вищої юридичної сили з моменту її виникнення, а тому не може бути легітимною підставою для обмеження соціальних прав громадянина в минулому.
Окрім наведеного, суд наголошує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи “Кечко проти України”, “Миллєр проти Австрії”), право на отримання пенсії, яка встановлена на основі національного законодавства, є майновим правом у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відмова у перерахунку пенсії, право на який підтверджено законом та судовими рішеннями, що набрали законної сили, становить втручання у право особи на мирне володіння своїм майном.
Також суд звертає увагу на принцип “належного урядування”, викладений у рішеннях ЄСПЛ (справа “Рисовський проти України”), який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, соціальні права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У даному випадку, Відповідач не може виправдовувати відмову у перерахунку відсутністю певних внутрішніх процедур або посиланням на раніше чинні протиправні обмеження, оскільки це перекладає тягар помилок держави на Позивача.
Таким чином, суд наголошує, що отримання пенсійним органом нової довідки про розмір грошового забезпечення, яка відповідає фактичному складу грошового забезпечення Позивача та вимогам закону (зокрема, в частині включення щомісячних додаткових видів забезпечення), є безумовною та самостійною правовою підставою для проведення негайного перерахунку раніше призначеної пенсії. Відмова ГУ ПФУ у проведенні такого перерахунку за минулий період (з 01.01.2018 по 01.04.2019) фактично ігнорує відновлену дію статті 43 Закону № 2262-ХІІ та пункту 5 Порядку № 45 (у редакції до внесення змін Постановою № 103), що є відверто протиправним та таким, що порушує гарантоване Конституцією України право особи на належне соціальне забезпечення.
Згідно з приписами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; добросовісно; розсудливо та пропорційно.
Оцінивши дії Відповідача за вказаними критеріями, суд констатує, що Відповідач, відмовивши у здійсненні перерахунку пенсії на підставі легітимної довідки, діяв поза межами правового поля, застосувавши норми, які на момент виникнення спірних відносин вже були визнані судом нечинними. Така бездіяльність суб`єкта владних повноважень свідчить про недотримання ним позитивного обов`язку держави щодо забезпечення реалізації прав громадян у сфері пенсійного страхування.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність таких рішень покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Проте, Відповідач не надав суду жодних переконливих та належних доказів правомірності своєї відмови, обмежившись лише посиланнями на процедурні формальності, які не можуть превалювати над змістом порушеного права. Натомість обставини, наведені Позивачем, повністю підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та узгоджуються з актуальною судовою практикою Верховного Суду.
З огляду на встановлені судом обставини та наведені правові норми, позовні вимоги в частині визнання дій ГУ ПФУ протиправними та зобов`язання Відповідача провести перерахунок і виплату пенсії Позивачу за період з 01.01.2018 по 01.04.2019 на підставі оновленої довідки, виходячи зі 100% суми підвищення пенсії та без будь-якої розстрочки виплат, підлягають повному задоволенню.
Додатково суд вважає за необхідне врахувати правові висновки щодо застосування норм процесуального права, викладені у постанові Верховного Суду від 16 березня 2026 року у справі № 560/5395/25.
У вказаному рішенні Верховний Суд констатував, що право особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму виникає безпосередньо в силу закону, а невиконання державним органом обов`язку щодо такого перерахунку свідчить про триваючу протиправну бездіяльність.
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду наголосила, що приписи частини третьої статті 51 Закону № 2262-XII (щодо перерахунку без обмеження будь-яким строком) є спеціальною нормою стосовно загальних процесуальних правил, установлених статтями 122 та 123 КАС України. Відтак, застосування шестимісячного строку звернення до суду у спорах щодо перерахунку пенсії військовослужбовцям, право на який підтверджено оновленою довідкою про розмір грошового забезпечення, є неприйнятним, оскільки таке право особи вже існує, але не реалізоване з вини суб`єкта владних повноважень.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає наступне.
Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в сумі 969 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог Позивача, сума сплаченого судового збору в розмірі 969 грн підлягає стягненню з Відповідача (Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ухвалив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2018 по 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації державної прикордонної служби України від 16.06.2025 року №11/24209-суд, виходячи із 100 % суми підвищення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року;
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея 10 м. Львів 79016; ЄДРПОУ 13814885) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії з 01.01.2018 по 01.04.2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Адміністрації державної прикордонної служби України від 16.06.2025 року №11/24209-суд, виходячи із 100% суми підвищення пенсії без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, з урахуванням проведених раніше виплат.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; код ЄДРПОУ: 13814885) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 969 гривень (дев`ятсот шістдесят дев`ять).
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 10.04.2026.

Суддя	Коморний Олександр Ігорович