ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року	Львів	Справа №380/22874/25 пров. №А/857/999/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Затолочного В.С.,
суддів: Глушка І.В., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 380/22874/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дії та бездіяльності протиправними (ухвала суду першої інстанції прийнята суддею Мартинюком В.Я. в м. Львові в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: 
- визнати протиправними дії щодо обмеження розміру пенсії з індексацією та надбавками максимальним розміром під час перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 справі № 380/23939/24;
- зобов`язати здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням: з 01.03.2024 - індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», з 01.03.2025 – індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», а також з урахуванням надбавок учасником бойових дій, без обмеження максимальним розміром.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року позовну заяву в частині позовних вимог за період: лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2023 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2024 року, січень, лютий, березень, квітень 2025 року повернуто позивачу.
Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу направити на продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що строк звернення з даним позовом ним не пропущено, оскільки перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 380/23939/24, внаслідок якого пенсійним органом обмежено пенсію позивача максимальним розміром, проведено у жовтні 2025 року, що підтверджується звітом про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 380/23939/24 та доданим до нього протоколом про перерахунок з листопада 2025 року та розрахунком на доплату (виплату, утримання) за пенсійною справою № 1310002676 (долучено до позовної заяви). 
Так, з розрахунку на доплату (виплату, утримання) за пенсійною справою № 1310002676 вбачається, що перераховуючи пенсію позивача за період з 01.02.2023, пенсійним органом обмежено пенсію позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. 
Таким чином, пенсію позивача починаючи з лютого 2023 року перераховано у жовтні 2025 року. Відтак, строк звернення до суду слід обчислювати саме з жовтня 2025 року, коли пенсійним органом були вчинені протиправні дії щодо обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Справа, в силу вимог частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), розглядається апеляційним судом в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 справі № 380/23939/24 виконано 01.03.2025 року та застосовано обмеження, що підтверджується перерахунком пенсії, доданим до позовної заяви. Проте до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів позивач звернувся 19.11.2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Поряд з цим позивачем не додано доказів у підтвердження того, що саме у жовтні 2025 року відбулось обмеження пенсії. 
Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Тобто, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, на переконання колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
Водночас, колегія суддів апеляційного суду наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
Апеляційний суд встановив, що позивач звернувся до суду з даним позовом 19.11.2025 з позовними вимогами за період з 01.02.2023.
Також встановлено, що позивач оскаржує дії ГУ ПФУ щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з індексацією та надбавками максимальним розміром під час перерахунку пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 380/23939/24.
Так, вказаним рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки № 11/20972-суд від 21.08.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 20178 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум. 
Перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 380/23939/24, внаслідок якого пенсійним органом обмежено пенсію позивача максимальним розміром, проведено у жовтні 2025 року, що підтверджується звітом про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2024 у справі № 380/23939/24 та доданим до нього протоколом про перерахунок з листопада 2025 року та розрахунком на доплату (виплату, утримання) за пенсійною справою № 1310002676 (долучено до позовної заяви). 
Так, з розрахунку на доплату (виплату, утримання) за пенсійною справою № 1310002676 вбачається, що перераховуючи пенсію позивача за період з 01.02.2023, пенсійним органом обмежено пенсію позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, пенсію позивача починаючи з лютого 2023 року перераховано у жовтні 2025 року.
Відтак, строк звернення до суду слід обчислювати саме з жовтня 2025 року, коли пенсійним органом були вчинені протиправні дії щодо обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром.
За приведених обставин суд першої інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву в частині заявлених вимог по даній справі.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, враховуючи положення статті 320 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви в частині заявлених вимог по даній справі, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 380/22874/25 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк