УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4034/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б. 
Номер провадження №33/4805/282/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП  Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
встановив:

Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 21.07.2025 о 23 год 49 хв в м. Звягелі по вул. Житомирська, 114, керував транспортним засобом HYNDAI Santa, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначає, що справа була розглянута судом першої інстанції за його відсутності, при цьому належного повідомлення про дату, час і місце судового розгляду він не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою захисника, надавати пояснення та доводити свою невинуватість. Вказує, що через перебування на військовій службі він не мав можливості бути присутнім у судовому засіданні без офіційного виклику повісткою. Також наголошує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було роз`яснено його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що в протоколі зроблено відповідну відмітку. Крім того, протокол не містить підписів понятих. Окремо звертає увагу на те, що суд першої інстанції не надав оцінки порушенню порядку проведення огляду водія-військовослужбовця на стан сп`яніння, передбаченого статтею 266-1 КУпАП. На думку апелянта, призначене йому адміністративне стягнення є надмірно суворим та впливає на його можливість виконувати бойові завдання, пов`язані з керуванням військовими транспортними засобами. З огляду на викладене ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому, як зазначає апелянт, суд фактично взяв на себе функції сторони обвинувачення. Крім того, в апеляційній скарзі посилається на практику Європейського суду з прав людини щодо гарантій права на справедливий суд.
Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування клопотання вказав, що про винесення оскаржуваної постанови суду дізнався лише 22.08.2025 від патрульного поліцейського, після чого через Єдиний реєстр судових рішень ознайомився з постановою. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Належним чином повідомлений про місце і час судового засідання ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді відповідно до ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Разом з тим зазначені вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №398819 від 22.07.2025, згідно якого,  ОСОБА_1 21.07.2025 о 23 год 49 хв в м. Звягелі по вул. Житомирська, 114, керував транспортним засобом HYNDAI Santa, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2); розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 22.07.2025 (а.с.8); розписку про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом від 22.07.2025 (а.с.7); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.07.2025 (а.с.5); постанову серії ЕНА №5281594 від 22.07.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121-3 КУпАП (а.с.9); відеозапис фіксації обставин події з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського (а.с.8).
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.
Так, за правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Разом з тим із дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, працівники поліції не запропонували йому пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. 
При цьому наявне в матеріалах справи направлення, у якому зазначено про відмову  ОСОБА_1 від проходження на стан сп`яніння у медичному закладі, складене одноособово працівником поліції та не узгоджується зі змістом відеозапису, а тому не може бути покладене в основу висновку про відмову особи від проходження такого огляду.
Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Враховуючи, що після відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не було запропоновано пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд дійшов висновку про недотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП, що виключає можливість використання складених у зв`язку з цим матеріалів як належних доказів у справі.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, після відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 залишив місце події. Водночас працівники поліції не вжили передбачених ст.ст.259, 260 КУпАП заходів для забезпечення належного оформлення матеріалів.
За таких обставин складені щодо ОСОБА_1 процесуальні документи не можуть визнаватися належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не можуть бути покладені в основу висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич