ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 р.          м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Головні О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Головні О. Ю. на постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2026 року, -
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.
Роз`яснено ОСОБА_1 вимоги ст. ст. 307, 308 КУпАП.
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 000773Е від 25.01.2026 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 січня 2026 року о 23 год 30 хв., на напрямку 800 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Турятка, що на території Герцаївської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон та був виявлений прикордонним нарядом «Група реагування» за результатом спрацювання фотопастки на відстані 800 м від лінії державного кордону, чим порушив вимоги cт. cт. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777 –XII, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвокатом Головнею О. Ю. подано апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що вона просить скасувати

ЄУНСС: 715/533/26    Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю. В.
Номер провадження: 33/822/143/26 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.
оскаржувану постанову, якою визнано ОСОБА_1 винним та притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави. Винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, оскільки у порушення вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України, у ньому не вказано конкретні дії ОСОБА_1 , які були ним вчинені з метою незаконного перетинання державного кордону.
Стверджує, що під час особистого огляду ОСОБА_1 при ньому не було виявлено ні жодних знарядь для перетину кордону, ані будь-яких речей, які б свідчили про намір незаконно його перетнути, а сам по собі факт його перебування на околиці н.п. Турятка не свідчить про намір вчинити правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час прямував до своєї сестри на таксі, маючи при собі прикраси у подарунок для неї. Однак, водій таксі висадив його раніше обумовленого місця зустрічі Сам ОСОБА_1 не орієнтувався у місцевості, в якій опинився, а тому заблукав. 
Вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано доказів на підтвердження спроби незаконного перетину ОСОБА_1 державного кордону, що не дає можливості встановити в яких його діях мало місце незаконне перетинання державного кордону.
Апелює, що наявні в матеріалах справи докази, на які посилався суд першої інстанції, є припущенням посадових осіб прикордонної служби, та такими, які є недостатніми для обґрунтування вини його підзахисного за критерієм «поза розумним сумнівом».
У судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, не з`явився, та не повідомив суд про поважність причин його неявки, що у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без його участі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Головню О. Ю., яка, в режимі відеоконференції, підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.  
Згідно зі ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Не зважаючи на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується наявними у справі та дослідженими доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення ЗхР № 000773Е від 25.01.2026 р., де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, зокрема, що він 25 січня 2026 року о 23 год 30 хв., здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску через державний кордон (а. с. 1).
Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та був оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи, який підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження, заперечення відсутні.
Обставини вчинення правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 , протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, поясненням затриманої особи ОСОБА_1 та іншими письмовими доказами (а. с. 2, 3, 5).
Суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що ОСОБА_1 зізнався, що пересувався трьома різними машинами в напрямку державного кордону України, з метою його перетнути. При цьому, в поясненнях ОСОБА_1 не міститься жодної згадки про зустріч із сестрою (а. с. 5).
Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, під час особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 25 січня 2026 р. у ОСОБА_1 , зокрема, було вилучено і паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дія якого поширюється на час перебування за кордоном, що доводить наявність у ОСОБА_1 умислу на незаконний перетин державного кордону України.
Відповідальність за ст. 204-1 КУпАП настає за незаконний перетин або спробу незаконного перетинання державного кордону України, а для кваліфікації дій за вказаною статтею не вимагається наближення до державного кордону на певну визначену відстань.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.
При цьому, згідно з повідомлення Державної прикордонної служби України, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було затримано 25 січня 2026 року о 23 год 30 хв., на напрямку 866 прикордонного знаку, на території Герцаївської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області, тобто в місці, де діє прикордонний режим.
Таким чином, працівники Державної прикордонної служби України пред`явили ОСОБА_1 законні вимоги та розпорядження, які останній відмовився виконувати. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за даним фактом, оскільки на даному документі міститься його підпис, заперечення і зауваження відсутні.
Заперечення апелянтом вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 , і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.
Посилання апелянта, на те, що районний суд не звернув увагу та не надав належної оцінки ряду суттєвих недоліків та порушень, є безпідставними та такими, які спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, дійшов до обґрунтованого висновку щодо доведеності вини гр. України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Адміністративне стягнення накладене на гр. України ОСОБА_1 із врахуванням вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, у розмірі, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень вимог матеріального чи процесуального права, які дають підстави змінити чи скасувати оскаржувану постанову.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Головні О. Ю. залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2026 року якою гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя
Чернівецького апеляційного суду   В. П. Давній