Справа № 603/70/26
Провадження №2/603/99/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

18 березня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТОВ «Споживчий центр») звернулося до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 13.03.2024-100000511 від 13.03.2024 року у розмірі 5940,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 13.03.2024 року із ОСОБА_1 укладено договір № 13.03.2024-100000511, на підставі якого їй надано кредит у розмірі 3000,00 грн на строк 42 дні із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 2 % у день протягом первинного періоду (перші 14 днів) та 2,5 % у день протягом наступних чергових періодів. Внаслідок порушення умов договору, неповернення суми кредиту, несплати процентів у повному обсязі у ОСОБА_1 є заборгованість за вищевказаним договором у розмірі 5940,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати у справі. 
Ухвалою суду від 18.03.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач  ОСОБА_1 повторно не з`явилась у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подала.

Суд установив такі обставини. 
13.03.2024 року ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) шляхом акцептування відповідачем пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), обрання у заявці кредитного договору конкретних умов кредитування та їх схвалення кредитодавцем, в електронній формі із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали кредитний договір № 13.03.2024-100000511. 
Зі змісту п. п. 2.1–2.2.3 оферти видно, що зазначений електронний кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Згідно з п. 3.1 оферти за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
У п. 3.3 оферти передбачено, що дата надання кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною цієї оферти. 
Так, у п. п. 1–8 зазначеної заявки визначено такі умови кредитування: дата надання/видачі кредиту – 13.03.2024 року; сума кредиту – 3000,00 грн; строк, на який надається кредит – 42 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 23.04.2024 року; первинний період користування кредитом – 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом – кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; процентна ставка «Економ» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно; процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процента ставка у розмірі 2,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ».
Відповідно до п. 10 заявки проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом (залишком кредиту) та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.
Згідно з п. 11 заявки (графік платежів) проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти; сума кредиту у розмірі 3000,00 грн сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит.
В абз. 6 заявки зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за цим та наступними договорами – 5363-54XX-XXXX-6150.
Згідно з абз. 3 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 13.03.2024-100000511 (кредитної лінії) ОСОБА_1 підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) вищевказану пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 13.03.2024-100000511 від 13.03.2024 року, з якими вона попередньо уважно ознайомилась.
До вищевказаного договору також долучено інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 , яке відповідач підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також скриншот із сайту Національного банку України щодо здійснення ідентифікації ОСОБА_1 за допомогою системи BankID. 
Зі змісту договору про надання послуг в системі LiqPay № 4507 від 01.11.2020 року видно, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк») надає фінансові послуги з приймання та відправлення платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів на банківські картки платників за розпорядженням ТОВ «Споживчий центр». 
Згідно з долученою до позовної заяви квитанцією (ID операції 2436828641) АТ КБ «ПриватБанк» (еквайр) 13.03.2024 року здійснило переказ коштів за договором № 13.03.2024-100000511 у розмірі 3000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 . 
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 13.03.2024-100000511 від 13.03.2024 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 5940,00 грн, з яких 3000,00 грн – основний борг, 2940,00 грн – проценти, нараховані за період з 13.03.2024 року до 23.04.2024 року. 

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі – Закон № 675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону № 675-VIII).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установлено, що 13.03.2024 року ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 в електронній формі уклали кредитний договір № 13.03.2024-100000511, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн на строк 42 дні із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 2 % у день протягом первинного періоду (14 днів) та 2,5 % у день протягом наступних чергових періодів (28 днів). Отримавши кредит, ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. 
Визначаючись із розміром заборгованості ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі – Закон № 3498-ІХ від 22.11.2023 року), яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частинами чотири – шість.
Так, у ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ від 22.11.2023 року) денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях.
Водночас у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів – 1,5 %.
Тобто з 24.12.2023 року до 21.04.2024 року розмір денної процентної ставки не повинен бути більшим 2,5 %, з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року – не більше 1,5 %, а з 20.08.2024 року – не більше 1 %. 
З матеріалів справи видно, що порядок нарахування відсотків відповідно до погодженої сторонами договору процентної ставки 2 % у період з 13.03.2024 року до 26.03.2024 року, а також процентної ставки 2,5 % у період з 27.03.2024 року до 21.04.2024 узгоджується з вимогами п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (денна процентна ставка – 2,325 %). Загальний розмір заборгованості відповідача за відсотками за вказані періоди становить 2790,00 грн ((3000,00 грн * 2 % * 14 днів) + (3000,00 грн * 2,5 % * 26 днів)). 
Водночас з огляду на поетапне зменшення максимального розміру денної процентної ставки суд визначає заборгованість відповідача за відсотками за період з 22.04.2024 року до 23.04.2024 року у розмірі 90,00 грн (3000,00 грн * 1,5 % * 2 дні). 
Отже, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 13.03.2024.100000511 від 13.03.2024 року становить 5880,00 грн, з яких 3000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 2880,00 грн – заборгованість за процентами. 
З огляду на наведене, враховуючи, що суду не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню зазначений вище розмір заборгованості. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» також слід стягнути 2635,51 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (5880,00 грн * 2662,40 грн / 5940,00 грн).
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280–282, 354 ЦПК України, ст. ст. 14, 205, 207, 526, 549, 610, 611, 625, 626, 628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.03.2024-100000511 від 13.03.2024 року у розмірі 5880 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2635 (дві тисячі шістсот тридцять п`ять) грн 51 (п`ятдесят одну) коп. сплаченого судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Головуючий суддя     Ю. Г. Гудкова