Справа № 285/6043/21
провадження у справі 3-в/0285/13/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України
17 лютого 2026 року            м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Коцюба О.М., розглянувши подання Звягельського районного відділу філії Державної установи “Центр пробації” у Житомирській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення — постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
Начальник Звягельського районного відділу філії Державної установи “Центр пробації” в Житомирській області (далі — Центр пробації) звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт, накладеного постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/6043/21 від 22.12.2021 року.
В обґрунтування подання зазначив, що постанова суду стосовно ОСОБА_1 набрала законної сили 05.01.2022 року та повторно направлена на виконання до Звягельського РВ філії Державної установи “Центр пробації” у Житомирській області. 
16.01.2024 року ОСОБА_1 було призвано на військову службу по мобілізації та 12.05.2025 року визнаний безвісти зниклим в районі ведення бойових дій.
У зв`язку із закінченням строків давності виконання судового рішення Центр пробації звернувся до суду із вказаним поданням про давність виконання судового рішення — постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Відповідно ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України,ст. 19 Закону України “Про міжнародні договори України” та ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична “безстроковість” виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а “необмежений строк виконання” своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ “Звільнення від покарання та його відбування” і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.
Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що “не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям “правопорушення”, а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним”. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання,якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).
Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Центру пробації, встановлено, що з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки, ОСОБА_1 не ухилявся від виконання суспільно корисних робіт.
На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Подання Звягельського районного відділу філії Державної установи “Центр пробації” у Житомирській області про вирішення питання про давність виконання судового рішення — постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.12.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, призначеного постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/6043/21 від 22.12.2021 року.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня винесення постнови.

Суддя:     О.М. Коцюба