Справа № 740/222/26 
Провадження № 2/740/908/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2026 року       місто Ніжин 

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участі секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:
представник Рогова В.В. в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивач) звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) на користь Товариства заборгованість за кредитним договором від 08.05.2024 № 1392-4496 у розмірі 22 500 грн, та судовий збір.
Позов мотивовано тим, що 08.05.2024 за допомогою веб-сайту creditkasa.соm.ua сторони в справі уклали електронний кредитний договір № 1392-4496, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії складає єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідач був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4 500 грн зі строком кредитування 365 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 1,45% у день; стандартна % ставка 1,45% у день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому утворилась заборгованість у розмірі 22 500 грн.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (без виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
25.02.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, останній заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що на підтвердження обставин укладення з ним кредитного договору позивач додав кредитний договір як зображення змісту договору у форматі pdf, що за відсутності демонстрації позивачем місця збереження кредитором електронних даних та інформації про вчиненні в системі дії неможливо встановити будь-який зв`язок між вказаними позивачем обставинами та діями, у тому числі створеній первісним кредитором односторонньо візуальній формі послідовності дій. Зокрема позивач не довів жодними належними та достовірними доказами того, що під час створення між кредитором та позичальником вищезазначених документів, вони були захищені від редагування/зміни будь-якими особами, а сама форма створюється автоматично системою та захищається від змін. З наданих позивачем документів не вбачається можливим встановити наявність волевиявлення відповідача щодо укладення кредитного договору та підписання його електронними підписами, зокрема шляхом використання одноразового ідентифікатора, оскільки відповідні докази відсутні, всі додані до заяви документи складені заявником одноособово. Позивач не надав доказів щодо підписання відповідачем кредитного договору у будь-який спосіб у тому числі шляхом використання одноразового ідентифікатора, і не надав документів, якими сторони обмінювались або які надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи для підтвердження фіксації змісту причину та дійсної волі сторін. Будь-яких належних доказів, які б підтвердили факт підписання та отримання коштів матеріали справи не містять, відсутні докази, що вказаний рахунок належить відповідачу. У задоволенні позову просив відмовити.
16.03.2026 ухвалою суду, за клопотанням відповідача, витребувано у позивача оригінали доказів. 
На виконання ухвали суду 31.03.2026 від представника позивача надійшла заява про виконання ухвали та 01.04.2026 супровідна заява, згідно якої надано кредитний договір № 1392-4496 від 08.05.2024 на USB-носій Wibrand 4 GB, разом з додатками до нього та протоколом підпису до нього.
06.04.2026 від відповідача надійшла заява про фальшивість доказу. Відповідач поставив під сумнів надані позивачем в електронній формі копії доказів. Вважає, що позивач не надав доказів, які б підтвердили укладення кредитного договору та перерахування йому кредиту. Заявив клопотання про призначення судової експертизи для встановлення справжності та наявності кваліфікованого електронного підпису позивача на електронному документі договіру про відкриття кредитної лінії № 1392-4496 від 08.05.2024, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 08.05.2024 сторони у справі уклали в електронній формі кредитний договір № 1392-4496, за яким відповідач отримав кредит у сумі 4 500 грн зі строком кредитування 365 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 1,45% у день; стандартна % ставка 1,45% у день, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Указаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.соm.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для всіх клієнтів «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність.
Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг.
Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С7517.
08.05.2024 також підписано паспорт споживчого кредиту, який містить ті ж самі істотні умови, що у Договорі про відкриття кредитної лінії № 1392-4496 продукту «CreditKasa».
Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 4 500 грн підтверджено кредитним договором № 1392-4496 від 08.05.2024, який підписано ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А7517, розрахунком заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме кошти в позику, станом на 26.11.2025 загальна заборгованість становить 28 991,25 грн і складається з основного боргу в сумі 4500 грн та залишку нарахованих відсотків за кредитом у розмірі 23 816,25 грн, залишок комісії 675 грн.
Відповідно до довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повідомлено, що ОСОБА_1 перераховано кошти через систему платежів LiqPay на підставі договору № 1392-4496 від 08.05.2024 за платежем №2459388957 від 08.05.2024 на суму 4500,00 грн на картку № НОМЕР_1 .
Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 22 500 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 491,25 грн. 
Судом встановлено, що відповідач порушив взяті за договором зобов`язання з повернення суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч.3 ст.215 ЦК України).
У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).
У силу вимог ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як вбачається із матеріалів справи, 08.05.2024 ОСОБА_1 в електронній формі за допомогою веб-сайту creditkasa.соm.ua було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1392-4496, який містить інформацію про позичальника, номер особистого електронного платіжного засобу, а також суму кредиту: 4500 грн, базовий період – 14 календарних днів, строк кредитування, тобто строк на який надається кредит – 365 календарних днів.
Так, договір про відкриття кредитної лінії № 1392-4496, правила відкриття кредитної лінії підписані електронним підписом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора – С7517.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Тобто, відповідач ОСОБА_1 здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення анкети-заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, згідно квитанції № 2459388957 від 08.05.2024 кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 4 500 грн на банківську картку, зазначену для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач не довів протилежного, що вказана карта належить не йому та не спростував вказане.
Докази, які містяться в матеріалах справи в повній мірі підтверджують перерахування кредитодавцем на рахунок відповідача грошових коштів в сумі 4 500 грн, тобто суми коштів, яка зазначена в кредитному договорі.
Отже, судом встановлено, що відповідач підписав кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Крім того, у п.13 спірного договору зазначені персональні дані ОСОБА_1 (адреса місця фактичного проживання та місця реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта, засоби зв`язку), які могли бути повідомлені лише особисто позичальником при укладенні кредитного договору.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
Посилання відповідача на те, що укладений договір не містить підтвердження підписання його саме електронним цифровим підписом позивача та відповідача, суд не приймає до уваги, оскільки кредитний договір та всі додатки до нього сторонами було укладено в електронну вигляді, однак підписаний відповідачем він був не електронним цифровим підписом відповідача, а саме одноразовим ідентифікатором С7517.
Також, поданий позивачем доказ на виконання ухвали від 16.03.2026, а саме: USB-носій Wibrand 4 GB, на якому міститься кредитний договір № 1392-4496 від 08.05.2024, було перевірено судом через електронний інформаційний ресурс центрального засвідчувального органу (веб-сайт https://czo.gov.ua). Встановлено, наявностість кваліфікованого електронного підпису, поданого позивачем у електронній формі Договору про відкриття кредитної лінії № 1392-4496 продукту від 08.05.2024. Протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпсу підтверджує факт того, що договір про відкриття кредитної лінії № 1392-4496 від 08.05.2024, було підписано між відповідачем по справі та банком, підписаний кваліфікований електронним цифровим підписом директора кредитодавця ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ОСОБА_2 . Оригінал електронного договору, який міститься на флеш - накопичувачі Wibrand 4 GB, відповідає вимогам та умовам чинного законодавства.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов’язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
У частинах першій та другій статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Водночас, згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субЩодо клопотання відповідача про призначення судової експертизи, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч.1 ст.103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Призначаючи судову експертизу, суд повинен чітко визначити предмет експертизи, тобто обставини, що мають значення для справи та потребують встановлення із застосуванням спеціальних знань експерта. Одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.
Учасник, що просить суд призначити експертизу, має зазначити у такому клопотанні яку саме експертизу він просить призначити, обставини, що мають значення для справи, для з`ясування яких він просить призначити відповідну експертизу та зазначити про відсутність висновків експертів з цього приводу або про сумніви у наявних висновках експертів.
Між тим, заявляючи клопотання про призначення судової експертизи для встановлення справжності та наявності кваліфікованого електронного підпису позивача на електронному документі договорі про відкриття кредитної лінії № 1392-4496 від 08.05.2024, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , відповідач не зазначив її вид, чіткий перелік питань до експерта, назву експертної установи, не вказав з якою метою необхідно встановлення справжності та наявності кваліфікованого електронного підпису.Також відповідач не зазначив й про те, що згоден провести оплату експертизи за свій рахунок.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні достатні підстави для проведення вищезазначеної експертизи.єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За своїм змістом такий підпис є пін-кодом - алфавітно-цифровою послідовністю, яку отримує особа, що авторизувалася в інформаційно- телекомунікаційній системі суб’єкта електронної комерції.
Підпис одноразовим ідентифікатором - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Після отримання ця комбінація має бути введена особою в спеціальне поле на веб-сторінці, і фактично її введення прирівнюється до підписання договору з боку авторизованої особи.
Загалом підпис одноразовим ідентифікатором є одним із видів електронних підписів. У свою чергу, поняття «електронний підпис» визначається в чинному Законі України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги (станом на момент укладення спірного договору Закон мав назву «Про електронні довірчі послуги»). Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (п.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» (у редакції закону, чинного станом на момент укладення спірного договору) та п.15 ч.1 чинного Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»).
Отже, загалом електронний підпис не обов’язково має бути нанесений чи інакше вбудований у документ, який ним підписується, достатньо того, щоб він будь-яким способом додавався до підписуваного електронного документа або принаймні логічно з ним пов’язувався.
Про те саме зазначається і у визначенні підпису одноразовим ідентифікатором, що міститься в Законі Україні «Про електронну комерцію»: це дані, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому спосіб такого додавання Законом не визначений, так само, як не визначено того, що саме, крім ідентифікації підпису, має забезпечувати електронний підпис одноразовим ідентифікатором.
Крім цього, варто враховувати те, що поняття електронного підпису є родовим і визначає фактично будь-який вид підпису, що може використовуватися в електронному документообігу. Водночас електронні підписи існують різних видів, частина яких передбачена законодавством, а частина є фактично непойменованими видами підписів (такі як підпис за допомогою біометричних даних або підпис шляхом простої вказівки свого ім`я в електронному документі).
Так, Закон України «Про електронну комерцію» називає і визначає такий вид підпису, як електронний підпис одноразовим ідентифікатором.
У разі використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором цей ідентифікатор може бути прикріплений до даних, які ним підписуються, в будь-якій формі і в будь-який спосіб, який надає змогу установити, що за його допомогою були підписані ті чи інші дані саме тією особою, яка в них указана в якості підписувача.
Отже, як в наданому паперовому варіанті договору про відкриття кредитної лінії № 1392-4496 від 08.05.2024, так і в наданому його оригіналі в електронному вигляді, містяться дані відповідача по справі, які надані ним позивачу з метою отримання коштів та даний договір містить відомості про підписання його саме за допомогою наданого відповідачу одноразовим ідентифікатором С7517.
Аналізуючи в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що факт підписання кредитного договору в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора ОСОБА_1 є доведеним.
Щодо клопотання відповідача про призначення судової експертизи, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч.1 ст.103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Призначаючи судову експертизу, суд повинен чітко визначити предмет експертизи, тобто обставини, що мають значення для справи та потребують встановлення із застосуванням спеціальних знань експерта. Одним із принципів призначення судової експертизи є принцип доцільності.
Учасник, що просить суд призначити експертизу, має зазначити у такому клопотанні яку саме експертизу він просить призначити, обставини, що мають значення для справи, для з`ясування яких він просить призначити відповідну експертизу та зазначити про відсутність висновків експертів з цього приводу або про сумніви у наявних висновках експертів.
Між тим, заявляючи клопотання про призначення судової експертизи для встановлення справжності та наявності кваліфікованого електронного підпису позивача на електронному документі договорі про відкриття кредитної лінії № 1392-4496 від 08.05.2024, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 , відповідач не зазначив її вид, чіткий перелік питань до експерта, назву експертної установи, не вказав з якою метою необхідно встановлення справжності та наявності кваліфікованого електронного підпису.Також відповідач не зазначив й про те, що згоден провести оплату експертизи за свій рахунок.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні достатні підстави для проведення вищезазначеної експертизи.
Внаслідок невиконання відповідачем взятих за кредитним договором зобов`язань утворилася заборгованість у вказаному розмірі, який також не спростовано відповідачем, і така заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача.
З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач оплату за кредитним договором не здійснив, заборгованість за тілом кредиту становить 4 500 грн, тому зазначена сума кредиту (тіло кредиту) та сума відсотків у розмірі 18 000 підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Частинами 1,6,7 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, стягненню з відповідача в рахунок погашення заборгованості за договором підлягають 22 500 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2662,40 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 223, 259, 263 - 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд
ухвалив:

позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598; 01133 м.Київ, бул-р Лесі Українки, 26, офіс 407, заборгованість у розмірі 22 500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598; 01133 м.Київ, бул-р Лесі Українки, 26, офіс 407, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598; 01133 м.Київ, бул-р Лесі Українки, 26, офіс 407.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

 Суддя Т.О. Гагаріна