ЄУН 193/1731/25
Провадження 2/193/100/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
(заочне) 

25 березня 2026 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кащука Д.А.,
за участю секретаря судового засідання Губи О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
19.11.2025 до Софіївського районного суду надійшов цивільний позов представника позивача Кудіної А.В., яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача ОСОБА_1 згідно вимог якого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №120550123 у розмірі 35055,00 грн та судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що 24.01.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №120550123.
28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на вимогах, визначених цим Договором.
31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.
Відповідно до Реєстру боржників №126 від 23.03.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 120550123.
20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 35055,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості по основному боргу; 25055,00 грн. сума заборгованості по відсоткам.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
Тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №120550123 в сумі 35055,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. сума заборгованості по основному боргу; 25055,00 грн. сума заборгованості по відсоткам та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 27.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористалась, просила справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження за її відсутності, що підтверджено відповідним клопотанням викладеного у прохальній частині позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву не надала, будь-яких заяв, клопотань у встановлений судом строк також не подавала. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 24 січня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір №120550123, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV6Q47D, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 2500.00 грн. Згідно з п. 1.2. договору, кредит надається строком на 27 (двадцять сім) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - дисконтний період). Відповідно до п. 1.4. - 1.4.3. договору, за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються: - виключно на період строку визначеного в п. 1.2. договору за дисконтною процентною ставкою в розмірі 573,05% річних, що становить 1,57% від суми кредиту за кожен день користування ним; - за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 573,29% річних, що становить 1,57% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (а.с. 6-8).
Відповідно до копії платіжного доручення від 24 січня 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило ОСОБА_1 переказ коштів згідно договору №120550123 від 24 січня 2021 року в загальному розмірі 2500,00 гривень.
24 січня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору №120550123 від 24 січня 2021 року, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 3050,00 грн. Всі інші умови договору не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними і сторони підтверджують свої зобов`язання щодо їх виконання (а.с.9).
Відповідно до копії платіжного доручення від 24 січня 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило ОСОБА_1 переказ коштів згідно договору № 120550123 від 24 січня 2021 року в загальному розмірі 3050,00 гривень.
24 січня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору №120550123 від 24 січня 2021 року, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на суму 4450,00 грн. Всі інші умови договору не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними і сторони підтверджують свої зобов`язання щодо їх виконання (а.с. 10).
Відповідно до копії платіжного доручення від 24 січня 2021 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило Шлюпіній Н.І. переказ коштів згідно договору №120550123 від 24 січня 2021 року в загальному розмірі 4450,00 гривень.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №120550123 вбачається, що ОСОБА_1 сплатила на користь ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» грошові кошти в розмірі 5,00 грн(а.с. 11).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції.
Відповідно до п.4.1. договору факторингу, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги (а.с.13-17).
У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №120550123 від 24 січня 2021 року на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» ОСОБА_1 грошові кошти не сплачувала, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 12).
У подальшому, 20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу № 20102022, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 18-19).
З Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року вбачається, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором №120550123 від 24 січня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 35055,00 грн., з яких: 10000,00 грн. заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 25055,00 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 21).
Однак, суд вважає, що Витяг з Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року не є належним, достовірним та достатнім доказом того, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» дійсно перейшло право вимоги за кредитним договором №120550123 від 24 січня 2021 року, за яким боржником є ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять жодних належних та достатніх доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило свої права вимоги за цим кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс».
Крім того, долучена позивачем до позовної заяви копія Договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року виготовлена неналежним чином, а саме є неповною, позивачем надано лише сторінки 1, 2, 3 та остання сторінка вказаного договору, проте інші сторінки цього договору в матеріалах справи відсутні.
За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).
Основними засадами цивільного судочинства згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України є змагальність та диспозитивність. Принцип змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Принцип диспозитивності цивільного процесу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Вказані норми кореспондуються зі статтею 81 ЦПК України, яка визначає обов`язок доказування і подання доказів. Згідно з вказаною нормою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Так, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач обґрунтовував заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 120550123 від 24 січня 2021 року тим, що 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
До матеріалів справи позивачем долучено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладену 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції.
Відповіно до п.4.1. додаткової угоди № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
На підтвердження відступлення права вимоги позивачем не надано реєстру прав вимоги, що унеможливлює встановити факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №120550123 від 24 січня 2021 року від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», та у подальшому від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність і достовірність кожного доказу окремо, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, оскільки позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факт набуття права вимоги до ОСОБА_1 за договором №120550123 від 24 січня 2021 року, то суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, а тому дійшов висновку про необхідність відмови в їх задоволенні.
З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 207, 512, 514, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
У задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дані позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.
Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складено 25.03.2026.

Суддя Д.А.Кащук