cправа №947/37023/25
провадження №1-кп/947/607/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
14 квітня 2026 року м.Одеса
Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді         ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12025167480000180 від 18.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, раніше не судимого, працюючого не офіційно, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.
1. Відповідно до обвинувального акту від 07.04.2026 року по кримінальному провадженню №12025167480000180 від 18.09.2025 року, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.
2. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Запропонував не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
3. Обвинувачений ОСОБА_3 , під час судового розгляду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнав повністю, погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав згоду давати показання.
4. Захисник, під час судового розгляду, також погодився не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежитися допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
5. Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі. У заяві також зазначив, що претензій матеріального характеру не має. Вважав, що обвинуваченому необхідне призначити покарання не пов`язане з обмеженням або позбавленням волі.
6. На стадії судових дебатів, прокурор просив визнати ОСОБА_3 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки. Вирішити питання щодо речових доказів, стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.
7. Обвинувачений, на стадії судових дебатів та під час останнього слова, просив його суворо не карати. Повідомив, що хоча працює неофіційно, але зможе сплатити штраф. Надав обіцянку такого більше не вчиняти.
8. Захисник, на стадії судових дебатів, просив призначати обвинуваченому покарання у виді штрафу у середньому розмірі.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
9. Враховуючи позицію учасників кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:
10. 30.08.2025 року, приблизно о 01:07 год, біля будинку №47 по вулиці Сім`ї Глодан у м.Одесі, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння мобільним телефоном iPhone 15 Pro Max (MU7A3RX/A), Blue Titanium, 256GB, IMEI/MEID: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , шляхом обману, який перебував у потерпілого ОСОБА_6 .
11. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 приблизно о 01:26 год. 30.08.2025 року, перебуваючи біля під`їзду №6 будинку №47 по вул.Сім`ї Глодан у м.Одесі з метою заволодіння вищевказаним майном ОСОБА_6 , попросив останнього передати йому мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка, запевнивши ОСОБА_6 , що поверне даний мобільний телефон через декілька хвилини, а ОСОБА_6 , будучи введеним в оману ОСОБА_3 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон iPhone 15 Pro Max (MU7A3RX/A), Blue Titanium, 256GB, IMEI/MEID: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 35500 грн.
12. Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном потерпілого, шляхом обману, ОСОБА_3 залишив місце події з даним майном, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 35500 грн.
13. Згідно з ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
14. Відповідно до ч.1 ст.190 КК України, кримінальна відповідальність настає за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
15. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України доведена поза розумним сумнівом, а його дії кваліфіковано правильно, оскільки він, вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
16. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: в частині події кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини та вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, стосуються речових доказів, заходів забезпечення і процесуальних витрат.
17. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті та оголошені прокурором в судовому засіданні, а надалі з`ясовані у нього судом. Зазначив, що потерпілого раніше на знав, познайомився з ним саме 30.08.2025 року о 01 год. ночі біля під`їзду. Телефон потерпілого у подальшому він передав працівникам поліції.

V. Призначення покарання.
18. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
19. Так, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України, класифікується як кримінальний проступок, раніше не судимий, на обліках у медичних установах не перебуває.
20. Згідно з досудовою доповіддю від 17.02.2026 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим, оцінюється як висока; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, також як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на порушника крім обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, покласти ще додаткові обов`язки відповідно до ч.3 ст.76 КК України, а саме: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин»; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
21. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння судовому розгляду, а обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.
22. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
23. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, позицію сторони обвинувачення щодо виду та розміру покарання, висновок органу пробації, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за домірне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України, у виді пробаційного нагляду у середньому розмірі, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений офіційно не працює та покарання у виді штрафу або громадських робіт, на думку суду, не буде сприяти виправленню обвинуваченого. Водночас, покарання у виді обмеження волі при умові реального відбування покарання, враховуючи його молодий вік та бажання виправитися, буде для нього занадто суворим.

VІ. Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження.
24. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, заходи забезпечення кримінального провадження у кримінальному провадженні не застосовувалися.

VІІ. Речові докази та процесуальні витрати.
25. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один (1) рік шість (6) місяців.
2. Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку пробаційного нагляду, такі обов`язки: 2.1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2.2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; 2.3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2.4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 2.5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
3. Строк покарання обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.
4. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 копійок.
5. Речовий доказ: iPhone 15 Pro Max (MU7A3RX/A), Blue Titanium, 256GB, IMEI/MEID: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 – повернути потерпілому ОСОБА_6 .
6. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Цей вирок не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
8. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя       ОСОБА_1