Справа № 761/14208/26
Провадження № 3/761/3494/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року 
суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и в :
В протоколі про адміністративне правопорушення № 519 від 09.04.2026 року, зазначено, що  ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу планування, організації договірної роботи та закупівель управління інфраструктури та господарського забезпечення Головного управління Державної податкової служби в місті Києві, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту - частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб?єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції, 22.11.2023 припинивши діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 08.04.2025 о 13:05 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за 2023 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини описані в протоколі про адміністративне правопорушення.
Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною, та притягнути її до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.
Наказом ГУ ДПС в м. Києві від 19.07.2022 № 663-о «Про переведення працівників» ОСОБА_1 переведено на посаду головного державного інспектора відділу планування, організації договірної роботи та закупівель управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС в м. Києві з 25.07.2022.
Згідно з наказом ГУ ДПС в м. Києві від 29.06.2023 №953-о «Про дострокове присвоєння чергових рангів державних службовців» ОСОБА_1 присвоєно б ранг державного службовця з 02.07.2023.
27.02.2020 ОСОБА_1 прийняла Присягу Державного службовця України.
Відповідно до посадової інструкції ОСОБА_1 , посада головного державного інспектора відділу планування, організації договірної роботи та закупівель управління інфраструктури та господарського забезпечення належить до категорії «В» посад державної служби.
Наказом ГУ ДПС в м. Києві від 09.11.2023 № 1770-о «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора відділу планування, організації договірної роботи управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС в м. Києві 22.11.2023.
ОСОБА_1 , 22.11.2023 припинивши діяльність пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була зобов?язана подати Декларацію шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024 року.
Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала Декларацію (ідентифікатор документа - сба198a7-458d-4897-ae2a-31be634dae86) лише 08.04.2025 о 13:05, а отже несвоєчасно.
За частиною першою статті 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до даних про послідовність дій користувача Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2024 по 09.04.2025 розпочала вчиняти дії, які спрямовані на заповнення/перегляд розділів Декларації - сба198а7-458d-4897-ae2a-31be634dae86 лише 08.04.2025, а отже несвоєчасно.
Перший вхід до Реєстру у зазначений період здійснено 07.04.2025. Дата реєстрації в Реєстрі - 07.03.2017.
У своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомила, що вона ознайомлена з вимогами, заборонами та обмеженнями встановленими Законом України «Про запобігання корупції. Їй було відомо про те, що у 2022 році у зв?язку із введенням на території України дії воєнного стану суб?єкти декларування звільнялися від обов?язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до закінчення дії воєнного стану або відновлення такого обов?язку у встановленому законом порядку. Також їй було відомо, що етапи декларування були відновлені з 12.10.2023. Через власну необережність, вона не приділила належної уваги інформації щодо кампанії електронного декларування особами, які здійснюють діяльність, пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та несвоєчасно подала щорічну декларацію за 2023 рік (після звільнення), а саме 08.04.2025 о 13:05, оскільки за місцем роботи було повідомлено тільки щодо обов?язку подання декларації при звільненні. Декларацію подала після отримання листа від НАЗК. Причин, які можна було б віднести до поважних на несвоєчасне подання вказаної декларації не було. З її слів, жодного умислу на несвоєчасне подання декларації вона не мала. Інших причин, щодо несвоєчасності подання декларації не мала. До Національного агентства щодо подання декларації не зверталася.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб?єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).
Суб?єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне подання декларації буде відсутня у разі об?єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і подальше несвоєчасне подання декларації не утворює складу адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб?єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.
Отже, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті, не встановлено.
Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення з долученими до нього документами та пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, її майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.
Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкції даної статті, з урахуванням особи правопорушника, буде домірним скоєному, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя   В.В. Бугіль