Справа № 199/15765/25
(2/199/1689/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

24.02.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Мацак А.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, - 
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що 23.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Сергіївною було вчинено виконавчий напис № 4245, на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», яким було задоволено вимоги відповідача по стягненню заборгованості з позивача в розмірі 23443,21 грн. 
16 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58905480. Позивач посилається на те, що нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості, а також порушено вимоги закону в частині вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який не посвідчено нотаріально. Просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07 січня 2026 року було прийнято до провадження дану цивільну справу та призначено справу до розгляду.
Представник відповідача подав заяву про визнання позовних вимог.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між позивачем та АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків є ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» був укладений 20.06.2014 року кредитний договір № 26253028151511.
23.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Сергіївною було вчинено виконавчий напис № 4245, на підставі ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», яким було задоволено вимоги відповідача по стягненню заборгованості з позивача в розмірі 23443,21 грн. за період з 15 травня 2017 року по 15 травня 2018 року.
16 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58905480.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Порядок та підстави видачі виконавчого напису нотаріуса визначені статтею 18 ЦК України та Законом України «Про нотаріат».
Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» дозволялось вчиняти виконавчі написи нотаріуса про стягнення заборгованості на договорах позики/кредиту, які не були нотаріально посвідчені.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, яка дозволяла вчиняти виконавчі написи нотаріуса про стягнення заборгованості на договорах позики/кредиту, які не були нотаріально посвідчені.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідач надав суду заяву про визнання позову.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог повністю з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 605,60 гривень., а 605,60 грн. - поверненню позивачу з державного бюджету.
Керуючись статтями 3, 5, 12, 13, 141, 263 265, 268, 272 273 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна,- задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4245, вчинений 23 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Сергіївною про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості в розмірі 23443,21 грн.
Стягнути з акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4; код ЄДРПОУ 14282829) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі, що складаються з судового збору, в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 50% сплаченого судового збору згідно до квитанції про сплату від 19.11.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя          В.В. Руденко