Справа №949/94/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі
головуючого - судді: Оборонової І.В., 
за участю секретаря: Волкодав А.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділення поліції №1 (м. Дубровиця) Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Дем`янця Віталія Васильовича, Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора відділення поліції №1 (м. Дубровиця) Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Дем`янця Віталія Васильовича та Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 09 грудня 2025 року серії ЕНА №6309056, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою серії ЕНА №6309056 від 09 грудня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 гривень. Про притягнення до адміністративної відповідальності він дізнався лише 16 січня 2026 року із повідомлення у мобільному застосунку «Дія», у зв`язку з чим вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин, оскільки раніше про її винесення повідомлений не був, участі у розгляді справи не брав та копію постанови не отримував. 
Обґрунтовуючи вимоги щодо скасування постанови, позивач зазначає, що адміністративного правопорушення не вчиняв, оскільки транспортним засобом не керував, а лише перебував поруч із ним, який знаходився без руху, а отже, на його думку, відсутня об`єктивна сторона правопорушення. Водночас працівниками поліції, як стверджує позивач, безпідставно зроблено висновок про керування ним транспортним засобом, при цьому належні та допустимі докази такого керування відсутні. Крім того, позивач вказує на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема її розгляд без його участі, без належного повідомлення про час і місце розгляду та без надання можливості реалізувати свої процесуальні права. Також зазначає, що висновки посадової особи поліції, викладені в оскаржуваній постанові, є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. У зв`язку з викладеним позивач просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Від представника відповідача-2 – Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позову відмовити повністю. У відзиві зазначено, що постанова серії ЕНА №6309056 від 09 грудня 2025 року винесена уповноваженою посадовою особою у межах наданих повноважень та з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим є законною та обґрунтованою. Вказує, що 09 грудня 2025 року позивач керував транспортним засобом без наявності права керування відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Обставини правопорушення належним чином зафіксовані, зокрема за допомогою відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на якому відображено обставини події, поведінку позивача, процес перевірки документів, що, на думку відповідача, підтверджує факт керування та відсутність у нього посвідчення водія відповідної категорії. Крім того, позивач фактично не заперечував відсутність у нього права керування транспортними засобами, а доводи про те, що він не здійснював керування автомобілем, є способом уникнення адміністративної відповідальності. Також вказує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу були роз`яснені його права та надано можливість надати пояснення, а постанова винесена з дотриманням вимог КУпАП. Доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи та відсутності доказів вчинення правопорушення є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. З огляду на викладене, у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
До початку розгляду справи до суду надійшла заява адвоката Богельського Ігоря Володимировича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , у якій він просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, при цьому позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Від представника відповідача-2 – Головного управління Національної поліції в Рівненській області Тетяни Бандури надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Інспектор відділення поліції №1 (м. Дубровиця) Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Дем`янець Віталій Васильович у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 37,47).
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, перевіривши доводи позивача та заперечення відповідача, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справ, а при вирішенні спору суд перевіряє, чи прийняте рішення суб`єкта владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, а також чи є воно обґрунтованим.
Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності рішення покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, зокрема пояснення особи, показання технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також інші документи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин правопорушення, зазначення доказів, правову кваліфікацію діяння та рішення у справі.
Як встановлено судом, постановою серії ЕНА №6309056 від 09 грудня 2025 року, винесеною інспектором відділення поліції №1 (м. Дубровиця) Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень (а.с. 42).
Із змісту зазначеної постанови вбачається, що 09 грудня 2025 року о 11 год. 12 хв. по вул. Дворецька у селі Городище Сарненського району Рівненської області працівниками поліції встановлено факт керування позивачем транспортним засобом марки ВАЗ 2106 без наявності права керування транспортними засобами відповідної категорії, а також без пред`явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія.
Зазначені дії кваліфіковано як порушення вимог пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення водія відповідної категорії та пред`являти його на вимогу поліцейського, що, у свою чергу, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Судом перевірено відповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП та встановлено, що вона містить усі необхідні відомості, передбачені законом, а саме: дату і місце її винесення, посаду, прізвище та ініціали посадової особи, яка її винесла, відомості про особу, щодо якої розглянуто справу, час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення, нормативне положення, яке передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також рішення у справі та вид накладеного адміністративного стягнення.
Отже, оскаржувана постанова відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми та змісту, у зв`язку з чим підстав для визнання її формально незаконною судом не встановлено.
Оцінюючи доводи позивача щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такими доказами, зокрема, є показання технічних засобів, що мають функції фото- і відеозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за дотриманням правил дорожнього руху, а також інші документи.
Як вбачається з матеріалів справи та зазначено у відзиві відповідача, обставини вчинення правопорушення були зафіксовані за допомогою нагрудної камери працівника поліції, відеозапис з якої долучено до матеріалів справи, що дає можливість об`єктивно встановити фактичні обставини події та поведінку позивача.
Суд враховує, що відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Досліджений судом відеозапис є послідовним, безперервним та відображає реальні обставини події, у зв`язку з чим визнається належним і допустимим доказом.
Із відеозапису вбачається, що зафіксовано транспортний засіб, відчинені двері з боку водія, салон автомобіля, а також позивача, який перебуває безпосередньо біля місця водія та спілкується з працівниками поліції.
Під час такого спілкування позивач не заперечує обставини, пов`язані із керуванням транспортним засобом, не повідомляє про іншу особу, як водія, та бере участь у перевірці документів як особа, що користувалася транспортним засобом.
Зафіксовані на відеозаписі обставини узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з даними, викладеними в оскаржуваній постанові.
Оцінюючи зазначені обставини у їх сукупності, а саме перебування позивача біля місця водія, характер його поведінки та спілкування з працівниками поліції, участь у перевірці документів як водія, відсутність повідомлення про іншу особу як водія та непред`явлення посвідчення водія, суд приходить до висновку, що саме позивач здійснював керування транспортним засобом.
При цьому позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів, зокрема щодо того, що транспортним засобом керувала інша особа або що він не мав відношення до керування.
Таким чином, доводи позивача про те, що транспортним засобом не керував, а лише перебував поруч із ним, є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.
Щодо доводів позивача про порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що останнім не наведено конкретних обставин, які б свідчили про істотні порушення процедури розгляду справи, що могли б вплинути на правильність прийнятого рішення. Сам по собі факт розгляду справи без участі особи, який у даному випадку не встановлено судом, не є безумовною підставою для скасування постанови, якщо вона прийнята уповноваженою особою на підставі належних доказів. При цьому позивач не довів, що зазначені ним порушення призвели до неправильного встановлення обставин справи або вплинули на зміст прийнятого рішення.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Суд також враховує, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою поліції було дотримано вимог чинного законодавства, забезпечено належне з`ясування обставин події та здійснено фіксацію правопорушення із застосуванням технічних засобів відеозапису. Оскаржувана постанова містить чіткий і послідовний виклад встановлених обставин, узгоджується з наявними у справі доказами та відповідає вимогам законодавства щодо її форми і змісту.
Надані працівниками поліції матеріали є належними та допустимими доказами, отриманими у спосіб, що не суперечить вимогам закону, а їх сукупність дає можливість об`єктивно встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, прийнятою уповноваженою посадовою особою у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, тому підстав для її скасування не встановлено.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції №1 (м. Дубровиця) Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області Дем`янця Віталія Васильовича, Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду 
Рівненської області        Оборонова І.В.