Номер провадження: 33/813/455/26
Номер справи місцевого суду: 494/2714/25 
Головуючий у першій інстанції Римар І. А. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пілюка Руслана Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст протоколу про адміністративне правопорушення
29.11.2025 відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527306 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до протоколу 29.11.2025 о 16.30 год по дорозі Т-16-23 між м. Березівка та с. Заводівка Березівського району Одеської області ОСОБА_1 , керуючи вантажним т/з MAN TGX 18.440, д/н НОМЕР_1 , з причепом марки СМТ W 25 50, д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та під час зустрічного роз`їзду з вантажним автомобілем марки Volvo FH 500, д/н НОМЕР_3 , з причепом марки KOEGEL SN 24, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення, в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження та зазнали матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.1, п.13.3 та п2.3.б Правила дорожнього руху (далі – ПДР) , за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення
Постановою Березівського районного суду Одеської області від 18.12.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, стягнуто судовий збір у сумі 605,60 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник Пілюк Р.В. в інтересах ОСОБА_1 просить змінити постанову Березівського районного суду Одеської області від 18.12.2025 в частині призначеного адміністративного стягнення, скасувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строк на 6 місяців, призначивши ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 
До апеляційної скарги додана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначено, що вперше з апеляційною скаргою захисник звернувся до суду 24.12.2025, яка постановою Одеського апеляційного суду від 09.01.2026 повернута за відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги, усунивши вказані недоліки апеляційна скарга відразу була повторно направлена до суду. 
В обґрунтування підстав для зміни оскаржуваної постанови суду, захисник, не оспорюючи правильність висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 , зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що:
- обраний вид стягнення є занадто суворим;
- суд невірно розцінив позицію ОСОБА_1 щодо вини, оскільки він наголошував, що винні обоє учасників ДТП, а не він один. Зазначив, що інший учасник ДТП ( ОСОБА_2 ) також визнаний винним у цій ДТП рішенням Березівського районного суду Одеської області від 18.12.2025 у справі №494/2723/25. Тож суд при визначенні покарання не врахував ступень вини ОСОБА_1 ;
- суд не врахував особу правопорушника, який раніше не притягувався до відповідальності за ст.124 КУпАП, є професійним водієм та працює в ТОВ «МАН ТРАНС Л», що є єдиним джерелом його доходу, а позбавлення права керування транспортними засобами залишить його родину без коштів для існування;
- судом не враховано характер вчиненого правопорушення, автомобілі зазнали незначних пошкоджень і мізерних по вартості збитків, оскільки автомобілі при зустрічному роз`їзді зачепили одне одного боковими дзеркалами заднього виду.
У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 , в його інтересах захисник Пілюк Р.В. та потерпілий ОСОБА_2 , будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. Від захисника Пілюк Р.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності його та ОСОБА_1 , зазначивши про підтримання доводів та вимог апеляційної скарги. Від потерпілого ОСОБА_2 до суду не надходило повідомлень про причини неявки. З огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка притягається до відповідальності, захисника в її інтересах та потерпілого не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.
Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
З матеріалів справи встановлено, що справа розглянута місцевим судом 18.12.2025 у присутності ОСОБА_1 , який 23.12.2025 отримав копію судового рішення, про що склав відповідну розписку.
24.12.2025 захисник Пілюк Р.В. в інтересах ОСОБА_1 вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою у цій справі.
Постановою Одеського апеляційного суду від 09.01.2026 вказана апеляційна скарга повернута адвокату Пілюку Р.В., у зв`язку з ненаданням суду документів на підтвердження своїх повноважень. Копія постанови апеляційного суду доставлена до електронної скриньки адвоката 12.01.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
13.01.2026 захисник Пілюк Р.В. скерував повторно апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку, усунувши недоліки, зазначені у постанові апеляційного суду.
Таким чином, апеляційна скарга подана поза межами встановленого ст.294 КУпАП строку на апеляційне оскарження.
Насамперед, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлений порядок обчислення процесуального строку.
При цьому, апеляційний суд враховує, що, зважаючи на те, що Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює ЄСПЛ для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, наприклад, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), слід враховувати загальні положення процесуального права, в тому числі положення кримінального процесуального закону, яким передбачено, що при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Отже, враховуючи, що з первинною апеляційною скаргою апелянт звернувся в межах строку на апеляційне оскарження, а виявлені апеляційним судом недоліки усунуті ним наступного дня після отримання копії постанови апеляційного суду, апеляційний суд вважає, що вказані підстави для поновлення строку є поважними, тому клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з метою забезпечення ОСОБА_1 доступу до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Судом першої інстанції вказані вимоги закону в повному обсязі дотримані не були.

Фактичні дані, встановлені судом
З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2025 о 16.30 год на дорозі Т-16-23 між м. Березівка та с.Заводівка Березівського району Одеської області сталася ДТП між вантажним т/з MAN TGX 18.440, д/н НОМЕР_1 , з причепом марки СМТ W 25 50, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та вантажним автомобілем марки Volvo FH 500, д/н НОМЕР_3 , з причепом марки KOEGEL SN 24, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .
На обох водіїв складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП.
В рамках цієї справи розглядається протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527306 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Відповідно до вказаного протоколу 29.11.2025 о 16.30 год по дорозі Т-16-23 між м. Березівка та с. Заводівка Березівського району Одеської області ОСОБА_1 , керуючи вантажним т/з MAN TGX 18.440, д/н НОМЕР_1 , з причепом марки СМТ W 25 50, д/н НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та під час зустрічного роз`їзду з вантажним автомобілем марки Volvo FH 500, д/н НОМЕР_3 , з причепом марки KOEGEL SN 24, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 здійснив зіткнення, в результаті чого транспорті засоби отримали механічні пошкодження та зазнали матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.1, п.13.3 та п.2.3.б Правила дорожнього руху (далі – ПДР) , за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , який в графі пояснень зазначив, що по суті порушення не згоден, так як рухався в межах розділової смуги.
До протоколу додані рапорт, чеки Драгера про проходження учасниками ДТП огляду на стан сп`яніння, пояснення учасників ДТП, схема місця ДТП, копії посвідчень водіїв-учасників ДТП, диск з відеозаписами бодікар поліцейських з місця ДТП, а також копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527313 відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.
Схема місця ДТП містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення тощо), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, та зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, а саме: у автомобіля MAN, НОМЕР_1 , наявні видимі пошкодження – ліве дзеркало, ЛФП лівої частини авто, аналогічні пошкодження в транспортному засобі VOLVO, НОМЕР_3 , - ліве дзеркало, ЛФП лівої частини авто. Схема підписана учасниками ДТП без зауважень.
По суті правопорушення ОСОБА_1 у письмових поясненнях від 29.11.2025 пояснив, що при роз`їзді із зустрічним транспортним засобом «вантажівкою з причепом» виникло зіткнення дзеркалами, внаслідок чого дзеркало розлетілось, після чого він зупинився.
Інший учасник ДТП – ОСОБА_2 у своїх поясненнях від 29.11.2025 по суті правопорушення зазначив, що під час роз`їзду із зустрічним транспортом «вантажівкою», транспортні засоби зачепились дзеркалами та кришкою інструментального ящика, після чого він зупинився.
З роздруківок з приладу Драгер вбачається, що у учасників ДТП не виявлено алкоголю в організмі.
Суду апеляційної інстанції надані:
- копія рішення Березівського районного суду Одеської області від 18.12.2025 у справі № 494/2723/25, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців;
- довідка ТОВ «МАН ТРАНС Л» від 23.12.2026, якою підтверджено, що ОСОБА_1 працює водієм автотранспортних засобів в ТОВ «МАН ТРАНС Л» з 11.06.2025 (а.с.55);
- довідка ТОВ «МАН ТРАНС Л» від 23.12.2026, якою повідомлено, що в зв`язку з мобілізацією чоловіків призовного віку ТОВ «ТРАНС Л» має значний дефіцит водіїв. Станом на 23.12.2025 чисельність вакантних штатних посад водіїв складає 20 посад (а.с.56).

Позиція апеляційного суду 
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Статтею 251 КУпАП регламентовано поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Враховуючи, що доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється, то судом апеляційної інстанції не перевіряється.
Судове рішення оскаржується лише в межах застосованого адміністративного стягнення.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при обранні виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував обставин справи та даних про особу правопорушника.
Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Однак, апеляційний суд наголошує, що покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання новим правопорушенням.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Санкція статті 124 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Слід зазначити, що у випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винуватою, передбачає альтернативні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинний мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.
Зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції не встановив обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника. На переконання суду першої інстанції, до ОСОБА_1 доцільно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Натомість, апеляційний суд, аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, встановив наявність пом`якшуючих обставин, які впливають на визначення виду адміністративного стягнення, а саме визнання особою, яка притягається до відповідальності, своєї вини. Зокрема, ОСОБА_1 налогошує, що у вказаній ДТП винні обоє учасників ДТП, на підтвердження чого надав суду копію судового рішення у справі № 494/2723/25, з якої вбачається, що ОСОБА_2 (інший учасник ДТП) також визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова суду на час розгляду цієї справи не набрала законної сили. Разом з тим, визнання своєї вини у вчиненні ДТП свідчить про розкаяння ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги щодо працевлаштування ОСОБА_1 водієм підтверджені належними доказами, тому позбавлення його права керування неминуче призведе до того, що він втратить роботу та відповідно єдине джерело доходів, що в свою чергу, позбавить його можливості забезпечувати нормальні умови проживання його сім`ї.
Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 є особою, яка була піддана адміністративному стягненню, у розумінні положень ст. 39 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду встановлено відсутність обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , також матеріали справи не містять даних щодо наявності до нього претензій з боку потерпілого. Зі змісту схеми ДТП вбачається наявність незначних механічних пошкоджень транспортних засобів. При цьому судом апеляційної інстанції враховано наявність діючих полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, якими керували в день події учасники ДТП.
Відтак, суд першої інстанції належним чином не врахував характер даного правопорушення, яке не було злісним, а сталося через неуважність. Жоден з учасників ДТП не отримали тілесних ушкоджень.
Не звернувши на вказане увагу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність та об`єктивність судового розгляду, порушивши зазначені вище норми КУпАП, не врахував суттєвих обставин про особу порушника, у зв`язку з чим, за позицією апеляційного суду, наклав занадто суворе стягнення.
Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
З урахування наведеного, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому скарга підлягає задоволенню, а постанова суду – зміні в частині визначення виду адміністративного стягнення, а саме підлягає зміні вид адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців на менш суворе - штраф у розмірі 850 грн.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника Пілюка Руслана Валерійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Березівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Пілюка Руслана Валерійовича -задовольнити.
Постанову Березівського районного суду Одеської області від 18 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Застосувати до ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 25.07.2002 Коломийським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, РНОКПП НОМЕР_6 ) стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду      І.А. Артеменко