Справа № 456/3123/25
Провадження № 1-кп/456/174/2026

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
02 квітня 2026 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
представника потерпілого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження №12024141130001245 від 24.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 23.12.2024, в період з 12:47 год. по 14:30 год., за попередньою змовою групою осіб із невстановленими особами, користуючись мобільними номерами телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , зателефонували потерпілому ОСОБА_7 , та невстановлена особа жіночої статі, видаючи себе за його знайому ОСОБА_8 , попросила грошову допомогу для проведення операції, оскільки потрапила у дорожньо-транспортну пригоду та перебуває наразі в лікарні. В подальшому, увійшовши в довіру ОСОБА_7 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка видала себе за знайому потерпілого - ОСОБА_8 , передала слухавку іншій невстановленій особі, яка представилась лікарем ОСОБА_9 . Той підтвердив необхідність надання коштів для проведення дороговартісної операції ОСОБА_8 , яка нібито потрапила у дорожньо-транспорту пригоду та повідомив, що кошти приїде забрати фельдшер ОСОБА_10 . Цього ж дня близько 13.33 год., ОСОБА_6 , діючи умисно в умовах воєнного стану, підтримуючи зв`язок з невстановленими особами, шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_7 , прийшов до нього за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де представився фельдшером ОСОБА_11 . Надалі потерпілий ОСОБА_7 , будучи переконаним, що допомагає своїй знайомій ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США (вартість 1 долара США станом на 23.12.2024 згідно курсу Національного банку України становила 41,8761 грн.), що становить 125628,3 грн., 2000 (дві тисячі) Євро (вартість 1 Євро станом на 23.12.2024 згідно курсу Національного банку України становила 43,5114 грн.), що становить 87022,8 грн. та 5000 (п`ять тисяч) грн., всього 217 651,01 грн.. Після цього, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши за попередньою змовою в групі з невстановленими досудовим розслідуванням особами потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав і показав, що в день вчинення злочину, взагалі не був в м. Стрий, а перебував вдома в м. Пустомити Львівської області. Потерпілого не знає, вперше бачить в судовому засіданні, жодних коштів від того не отримував. Всі покази, зокрема зізнавальні на досудовому слідстві давав під примусом працівників поліції. Кросівки, які вилучили під час обшуку за місцем його проживання, видав добровільно на вказівку працівників поліції. Щодо номеру телефону, який нібито зафіксовано в м. Стрий в день злочину, не розуміє про що мова, оскільки на той час він користувався іншим номером мобільного телефону. 
Незважаючи на те, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнав, його вина повністю доведена показами потерпілого та свідків, які є логічними і послідовними.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 в присутності представника адвоката ОСОБА_5 повідомив, що являється інвалідом ІІ групи з дитинства (олігофренія в стані вираженої дебільності). Вказав, що 23.12.2024 йому зателефонували на його мобільний номер « НОМЕР_5 » з невідомого номеру і жіночим голосом його знайомої ОСОБА_13 , повідомили, що нібито вона потрапила в ДТП і на даний час перебуває в лікарні та їй терміново необхідні кошти на операцію. Після цього, трубку взяв чоловік, повідомив, що він лікуючий лікар, детально розповів обставини і для чого необхідні кошти, та що за деякий час за коштами до нього приїде фельдшер. За декілька хвилин, приїхав чоловік повідомив, що він фельдшер з лікарні, відібрав в нього заяву-згоду на проведення операції ОСОБА_13 і такому він передав грошові кошти, долари США, Євро та гривні, однак на даний час точно суми не пригадує, так як за станом здоров`я може забуватись. Точну суму вказав поліції в день події. Коли передав, гроші не перераховував, такі підготував до того, як прийшов той чоловік. При цьому він декілька разів телефонував на мобільний телефон ОСОБА_13 , щоб детальніше розпитати обставини, однак вона не брала слухавку. ОСОБА_13 перетелефонувала йому за декілька годин, сказала, що перебувала на роботі, в ДТП не попадала і вона не в лікарні, тоді зрозумів, що його обманули. За якийсь час прийшла ОСОБА_13 та викликала поліцію. В поліції вони написали заяву про злочин та проводили опізнання особи по фотографіях, де він опізнав ОСОБА_14 , як особу, якому він передав кошти; 
Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні повідомила, що являється другом сім`ї ОСОБА_15 ОСОБА_15 на даний час проживає один, батьки померли, за ним здійснює постійний догляд єврейська громада. Того дня перебувала на роботі, дійсно їй телефонував ОСОБА_15 , однак була зайнята та не могла взяти слухавку. Близько 16 год., завершивши роботу відтелефонувала ОСОБА_16 , той відразу запитав, як в неї справи, як нога, відповіла, що все добре. Тоді ОСОБА_15 розповів їй, що телефонувала жінка, сказала, що це ОСОБА_13 , плакала і повідомила, що потрапила в ДТП і необхідні кошти на операцію, дзвінок був з іншого номеру, оскільки телефон нібито розбився. Після цього, трубку взяв чоловік, повідомив, що він лікуючий лікар, розповів обставини, та сказав, що терміново необхідні кошти за якими приїде фельдшер. Той прийшов за декілька хвилин і ОСОБА_15 передав йому (як сказав сам ОСОБА_15 ) 5000 грн., 2000 Євро та 3000 доларів США, фельдшер при ньому перерахував кошти і дав йому підписати розписку-згоду на операцію та відсутність претензій. Їй достеменно відомо, що кошти в ОСОБА_17 були, такі йому залишив покійний батько, який отримував репарацію від Німеччини, про що їй говорив перед смертю. Після телефонної розмови, вона відразу ж зайшла до ОСОБА_17 , ще раз детально розпитала про обставини та викликала поліцію. За деякий час працівники поліції, принесли і показали відеозапис на якому ОСОБА_15 опізнав чоловіка, який приходив до нього, як фельдшер і якому він передав кошти. За декілька днів ОСОБА_17 викликали в поліцію де він по фотографіях опізнав особу, якій передав кошти. Саме вказану нею суму, ОСОБА_15 їй повідомив того дня, і таку вони вказали в заяві написаній в поліцію. На даний час потерпілий, у зв`язку зі своїм хворобливим станом, може не пригадувати точної суми переданих коштів; 
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що працює соціальним працівником в Єврейському благодійному фонді. ОСОБА_12 являється її підопічним близько 20 років, оскільки є інвалідом дитинства. При цьому, він самостійно себе обслуговує, може висловити думку, розповісти про події, але для цього йому потрібно більше часу і спокійна атмосфера. Дійсно в кінці грудня 2024р, ОСОБА_15 розповів їй, як не відома особа, шляхом обману, заволоділа його коштами в сумі 3000 доларів США, 2000 Євро та 5000 грн.. Зокрема, вона як фактичний опікун ОСОБА_17 , була присутня в поліції під час його первинного допиту, де він детально розповів про обставини події. Також була присутня на опізнанні, де ОСОБА_15 опізнав особу ОСОБА_14 , який обманним шляхом заволодів його коштами. ОСОБА_19 , який також був присутній на слідчих діях, визнавав, що дійсно шахрайським шляхом заволодів коштами ОСОБА_17 , при цьому були присутні, ще двоє понятих, жодного тиску на нікого працівники поліції не чинили, зауважень не було. Наголосила, що кошти у ОСОБА_17 були, так як його батько був репресованим, отримав компенсацію від уряду Німеччини, а також отримував пільгову пенсію, кошти батько заощаджував для сина, інших спадкоємців не було, батьки померли. 
Свідок ОСОБА_20 начальник сектору протидії шахрайства Стрийського РУП, в судовому засіданні показав, що 23.12.2024р. близько 16 год. поступило повідомлення про вчинення шахрайства, за адресою АДРЕСА_2 . Безпосередньо він виїхав, за вказаною адресою та спілкувався з потерпілим ОСОБА_15 , під час якого той детально розповів про обставини події. Зокрема повідомив, що невідома особа, обманним шляхом заволоділа його коштами в розмірі 3000 доларів США, 2000 Євро та 5000 грн.. Шляхом проведення першочергових оперативно-розшукових заходів, вилучення відеозаписів з прилеглих камер відео спостереження, поблизу входу в під`їзд будинку, де проживає ОСОБА_15 , встановили особу підозрюваного. В подальшому, почали відпрацьовувати осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності за шахрайство та їхні номери мобільних телефонів, провели радіорозвідку, під час якої встановили, номер мобільного телефону, яким на той час користувався ОСОБА_6 .. Також встановлено, що вказаний номер мобільного телефону, приблизно о тій годині був на вул. Шевченка в м. Стрий, а через декілька годин вже був в м. Пустомити. Після цього, було отримано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_21 .. Під час обшуку в помешканні ОСОБА_14 було виявлено та вилучено кросівки, в яких підозрюваний був взутий під час вчинення злочину. Також, було проведено опізнання, під час якого ОСОБА_15 опізнав особу ОСОБА_14 , який шляхом обману, заволодів належними йому коштами. Під час вказаної слідчої дії ОСОБА_19 , визнавав свою вину у скоєному, при цьому були присутні поняті, жодного тиску на підозрюваного не чинилось. 
Крім показів, свідків, факт вчинення ОСОБА_19 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи:
- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від 23.12.2024, згідно якої потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що 23.12.2024 в період з 12.47 по 14.30 год., невідома особа шляхом обману заволоділа його грошовими коштами в сумі 3000 доларів США, 2000 Євро та 5000 грн. (а.с. 167-168 т. 1) ;
- оглянутими під час судового розгляду відео файлами з камер відеоспостереження магазину «Персона Джинс», що в м. Стрий по вул. Шевченка 60, де зафіксовано події, що мали місце 23.12.2024 в період з 13.00 до 15.00 год, а саме зафіксовано особу, яка заходила в під`їзд даного будинку АДРЕСА_3 (а.с. 173-174 т. 1);
- протоколом огляду відео з фототаблицею до нього від 26.12.2024 з участю потерпілого ОСОБА_22 , під час якого потерпілий опізнав особу на відео, який злочинним шляхом заволодів його грошовими коштами (а.с. 178-179 т. 1) 
- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 26.12.2024, під час якого потерпілий ОСОБА_12 , впізнає особу зображену на фото № 3 на якій зображено ОСОБА_6 , як особу, яка шляхом обману заволоділа його грошовими коштами (а.с. 182-188 т. 1)
- протоколом обшуку з відеозаписом до нього від 13.01.2025, який було проведено в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_4 , під час якого окрім іншого, було виявлено та вилучено пластикову карту оператора «Лайфсел» з номером мобільного телефону НОМЕР_6 , а також взуття фірми GoodYear (Skechers) (а.с. 191-197 т 1);
- протоколом демонстрування відеофайлу особі від 13.01.2025, під час якого ОСОБА_6 заявив, що впізнає на даному відео файлі себе по зовнішності та по одягу, в який був одягнений 23.12.2024 під час вчинення шахрайства за адресою АДРЕСА_2 (а.с.230 т. 1);
Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.
У суду немає підстав не довіряти зазначеним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
За таких обставин, суд дії ОСОБА_6 кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.
Відтак, визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання. 
При цьому, суд бере до уваги роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема п.1, згідно якого, суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та п. 3 в якому наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали). Відтак, обираючи певний вид та міру покарання (строк, розмір, суму), суд окремо щодо кожного кримінального правопорушення і кожної конкретної особи повинен ураховувати, чи є воно необхідним і достатнім для виправлення особи, запобігання скоєнню як нею, так і іншими особами злочинів, а також зважати на інші обставини в провадженні, які можуть вплинути на вибір судом певних його видів і міри.
Також, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину, щодо особи з інвалідністю.
Враховується, що обвинувачений вчинив не тяжкий злочин, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується по місцю проживання, не працевлаштований, а також те, що потерпілий при призначенні покарання покладається на думку суду.
Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.
Окрім того, за приписами ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання за даним вироком необхідно зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 17.03.2025 року. 

Щодо цивільного позову.
Потерпілий, цивільний позивач ОСОБА_12 , через свого представника, звернувся до суду із позовом до цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, та просив суд стягнути з відповідача тільки майнову шкоду в розмірі 220150 грн. та моральну шкоду у розмірі 70 000 грн. 
В обґрунтування поданого цивільного позову зазначає, що сума завданих йому майнових збитків становить 220150 грн, оскільки він, будучи переконаним, що допомагає своїй знайомій ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 дол. США (середній курс продажу 1 долара США в банках України станом на 23.12.2024, згідно інформаційного ресурсу, становив 42,25 грн.), що дорівнювало 126750 грн., 2000 Євро (середній курс продажу 1 Євро в банках України становив 44,20 грн), що становить 88400 грн. та 5000 грн., всього 220150 грн, а тому просить стягнути з ОСОБА_6 на його користь саме цю суму, а не суму завданих матеріальних збитків, зазначену у обвинувальному акті -217 651,01 грн. Наявність моральної шкоди ОСОБА_7 обґрунтовує моральним болем, що викликаний тривалими емоційними та душевними стражданнями. Зазначає, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 , він пережив і продовжує переживати сильний стрес, відчуває постійний душевний біль, нервові переживання та стривоженість, що призвело, зокрема, до безсоння. Через втрату значної суми коштів та враховуючи наявні хвороби у цивільного позивача (інвалідність ІІ групи з дитинства), в останнього почастішали прояви емоційних спалахів, дратівливість, збудливість, в результаті чого страждає не лише він, а й оточуючі його люди. Додатково зазначив, що також була принижена його честь та гідність.
У свою чергу, цивільний відповідач ОСОБА_6 , через свого представника, подав до суду відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що цивільним позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження заподіяння йому відповідачем матеріальної шкоди, розмір шкоди та доказів, завдяки яким було визначено саме такий розмір матеріальної шкоди. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди вказував, що у позовній заяві не викладено емоційний стан, страждання, душевні хвилювання ОСОБА_12 , у зв`язку з чим неможливо об`єктивно оцінити, впевнитись та перевірити глибину заподіяної моральної шкоди позивачу та обсяг спричиненої фізичної болі та отриманих ним страждань. У зв`язку з наведеним просив відмовити у задоволенні цивільного позову.
Представник цивільного позивача ОСОБА_12 подав відповідь на відзив, у якому стверджував, що ОСОБА_12 є особою, якій кримінальним правопорушенням, в якому обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , завдано майнової шкоди, розмір якої цілком доведений. Щодо моральної шкоди наголошує на тому, що кожна особа оцінює ступінь спричиненої моральної шкоди самостійно виходячи із глибини своїх душевних страждань та самостійно оцінює суму моральної шкоди. Порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права. Підсумовуючи просить цивільний позов задовольнити у повному обсязі.
У судовому засіданні представник потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_12 подану позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив таку задовольнити.
Цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_6 та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення цивільного позову.
Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з таких мотивів та норм закону.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.
У поданому цивільному позові позивач обґрунтовує розмір заявлених майнових вимог, виходячи із середнього курсу продажу іноземної валюти в банківських установах України.
Разом з тим, суд вважає, що такий підхід до визначення розміру шкоди є необґрунтованим та не відповідає вимогам чинного законодавства України з огляду на наступне.
Згідно обвинувального акта сума заподіяної матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_12 становить 217 651,01 грн, оскільки ОСОБА_12 , будучи переконаним, що допомагає своїй знайомій ОСОБА_8 передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США (вартість 1 долара США станом на 23.12.2024 згідно курсу Національного банку України становила 41,8761 грн.), що становить 125628,3 грн., 2000 (дві тисячі) Євро (вартість 1 Євро станом на 23.12.2024 згідно курсу Національного банку України становила 43,5114 грн.), що становить 87022,8 грн. та 5000 (п`ять тисяч) грн., всього 217 651,01 грн.
Тобто, вказаний розрахунок, який міститься в обвинувальному акті, здійснено на підставі офіційного курсу іноземних валют, встановленого Національним банком України станом на 23.12.2024 року - дату вчинення кримінального правопорушення.
Єдиним офіційним курсом іноземної валюти, що підлягає застосуванню при здійсненні розрахунків, є курс, встановлений Національним банком України. Саме цей курс є нормативно визначеним, загальнообов`язковим та таким, що використовується для бухгалтерського обліку, фінансової звітності, визначення розміру збитків та інших юридично значимих розрахунків.
Таким чином, використання показника середнього курсу продажу валюти в банках не може вважатися належною та допустимою підставою для визначення розміру матеріальної шкоди.
З огляду на викладене, вимоги цивільного позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 220 150 грн є безпідставними, а тому підлягають задоволенню лише в межах фактично доведеного розміру збитків - 217 651,01 грн.
Крім того, потерпілий ОСОБА_12 , звертаючись з цивільним позовом, просить стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 70 000 грн.
Наявність моральної шкоди ОСОБА_12 обґрунтовує моральним болем, що викликаний тривалими емоційними та душевними стражданнями. Зазначає, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 , він пережив і продовжує переживати сильний стрес, відчуває постійний душевний біль, нервові переживання та стривоженість, що призвело, зокрема, до безсоння. Через втрату значної суми коштів та враховуючи наявні хвороби у цивільного позивача (інвалідність ІІ групи з дитинства), в останнього почастішали прояви емоційних спалахів, дратівливість, збудливість, в результаті чого страждає не лише він, а й оточуючі його люди. Додатково зазначив, що також була принижена його честь та гідність.
З огляду на обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння обвинуваченим моральної шкоди цивільному позивачу - потерпілому ОСОБА_12 є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань цивільного позивача залежать від особливостей його емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених ним у зв`язку з цим страждань.
При цьому, постановою ОП КЦС Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №214/7462/20 визначено, що гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняти до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Судом також враховується, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
При вирішення питання про відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_12 суд виходить з принципу виваженості, розумності, справедливості та бере до уваги характер вчиненого злочину, характер, обсяг та тяжкість моральних страждань перенесених потерпілим в зв`язку неправомірними діями обвинуваченого, і на погляд суду, буде доцільним стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 10 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відтак, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення у його користь матеріальної та моральної шкоди підлягає до часткового задоволення відповідно до ст. ст. 127 - 129 КПК України , а саме з обвинуваченого ОСОБА_6 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_12 майнову шкоду, спричинену злочином у розмірі 217 651,01 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань до призначеного судом покарання за даним вироком слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком (за вироком Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 17.03.2025 року за яким міра покарання була призначена у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, і остаточно призначити міру покарання у вигляді 4(чотирьох) років і двох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з  ОСОБА_6  на користь ОСОБА_12 матеріальні збитки в сумі 217 651 (двісті сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн. 01 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Речові докази: чотири пластикові карти мобільного оператора Лайфсел із номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , дві пластикові карти мобільного оператора Водафон із номерами: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , чотири пластикові карти мобільного оператора Київстар із номерами: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_15 , три паперові конверти мобільного оператора Лайфсел із номерами НОМЕР_9 , НОМЕР_16 , НОМЕР_8 , три паперові конверти мобільного оператора Водафон із номерами: НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , без сім карт, які поміщено у спец пакет НПУ RIC2191079 - знищити, мобільний телефон марки «Ксіомі» IMEI: НОМЕР_20 , IMEI2: НОМЕР_21 із мобільним номером телефону НОМЕР_22 , який поміщено у спец пакет НПУ WAR1215370, взуття фірми Good Year (SKECHERS) коричнево-чорного кольору із сірою підошвою навколо, які передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Стрийського РУП - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ; диск з відеозаписом з камер відеоспостереження із магазину «Персона Джинс» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт майна, накладений на чотири пластикові карти мобільного оператора «Лайфселл» з номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , дві пластикові карти мобільного оператора «Водафон» з номерами: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , чотири пластикові карти мобільного оператора «Київстар» із номерами: НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_15 , три паперові конверти мобільного оператора «Лайфселл» з номерами: НОМЕР_9 , НОМЕР_16 , НОМЕР_8 , три паперові конверти мобільного оператора «Водафон» з номерами: НОМЕР_23 , НОМЕР_19 , без сім карт, мобільний телефон марки «Ксіомі», ІМЕІ1: НОМЕР_20 , IMEI2: НОМЕР_21 , з мобільним номером телефону НОМЕР_22 , взуття фірми «Good Year» (SKECHERS), відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2025 року.
Вирок може бути оскаржений сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1