Справа № 347/815/26
Провадження № 2/347/729/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
Головуючої-судді: Крилюк М.І.
секретаря: Лазорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Позика" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2035571 в електронній формі.
Зазначений договір був укладений шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який надсилався позичальнику на номер мобільного телефону, вказаний ним під час реєстрації. Такий спосіб підписання договорів в електронній формі передбачений законодавством України та прирівнюється до власноручного підпису, що підтверджується усталеною судовою практикою Верховного Суду.
Умовами договору передбачалося надання кредитних коштів позичальнику на принципах строковості, зворотності та платності, а також обов`язок позичальника повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом. На виконання умов договору позичальнику було перераховано 6000 грн на банківську картку.
Згодом, у зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань, заборгованість не була погашена. 28.08.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» було укладено договір факторингу № 28082025, відповідно до якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до нового кредитора — ТОВ «ФК «ПОЗИКА».
Згідно з розрахунком нового кредитора, загальна сума заборгованості становить 29639,99 грн, з яких: 5999,99 грн — основний борг, 11640 грн — проценти, 12000 грн — штрафні санкції.
Позивач також зазначає, що при укладенні кредитного договору були дотримані вимоги Закону України «Про споживче кредитування», а інформація, необхідна для прийняття рішення споживачем, була надана у встановленому законом порядку.
Окрім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперечивши проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відзив, заяви чи клопотання до суду від нього не надходили.
З урахуванням наведеного та відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у даній справі.
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17 квітня 2026 року справу призначено до заочного розгляду відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши подані позивачем письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність частини позовних вимог та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.
Як встановлено судом у ході розгляду справи, 19.01.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір № 2035571, що підтверджується належною копією відповідного договору, долученою до матеріалів справи (а.с. 14-20).
Факт існування та правоздатності позивача ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підтверджується Випискою з ЄДР (додаток 1), Випискою про створення товариства (додаток 4), Статутом товариства (додаток 19) та Наказом про призначення директора (додаток 16), з яких убачається належна реєстрація юридичної особи та повноваження її органів.
Наявність договірних правовідносин між первісним кредитором та відповідачем підтверджується Договором № 2035571 про надання споживчого кредиту (додаток 8) та Паспортом споживчого кредиту (додаток 17), які містять істотні умови кредитування та свідчать про укладення правочину в електронній формі.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується Доказами видачі коштів за кредитним договором № 2035571 (додаток 13), що свідчать про фактичне перерахування кредитних коштів на платіжний інструмент позичальника.
З матеріалів справи також убачається перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача. Так, укладення Договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025 підтверджується його копією (додаток 10), а також Актом приймання-передачі реєстру боржників (додаток 2) і Витягом з додатку до договору факторингу (додаток 5). Факт виконання фінансових зобов`язань за вказаним договором підтверджується Доказами оплати за договором факторингу (додаток 15). У сукупності зазначені докази свідчать про належне набуття позивачем права вимоги за спірним кредитним зобов`язанням.
Розмір заборгованості підтверджується Деталізованим розрахунком заборгованості (додаток 6), який містить структуру боргу та його складові елементи.
Надання правничої допомоги позивачу та понесення відповідних витрат підтверджується Договором про надання правової допомоги № 39493634_03 від 02.01.2026 (додаток 9), Додатковою угодою до нього (додаток 11), Актом про підтвердження надання правової допомоги (додаток 3) та Детальним описом виконаних адвокатом робіт (додаток 7), а також Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (додаток 18), що підтверджує статус адвоката.
Надсилання копій позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідачу підтверджується Доказами направлення позову з додатками (додаток 14), що свідчить про дотримання процесуальних вимог щодо повідомлення сторін.
Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту виникнення зобов`язань, переходу права вимоги до позивача та наявності заборгованості, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строки та в порядку, визначеному договором. Обов`язок повернення грошових коштів є імперативним елементом зобов`язальних правовідносин, а його невиконання або неналежне виконання відповідно до ст. 610, 611 ЦК України кваліфікується як порушення зобов`язання та тягне за собою настання встановлених законом або договором правових наслідків.
Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, у разі прострочення повернення позики кредитодавець набуває права вимагати дострокового повернення всієї суми кредитної заборгованості, а також сплати процентів, передбачених договором. У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов Кредитного договору № 2035571 від 19.01.2025 року, зокрема щодо своєчасного повернення отриманих коштів та сплати передбачених договором платежів, у позивача виникло законне право на звернення до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості у повному обсязі.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання незалежно від наявності чи відсутності його вини. У разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір відповідальності не встановлений договором або законом. Зазначена норма має імперативний характер і спрямована на забезпечення стабільності грошового обороту та захист майнових інтересів кредитора.
Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України кредитодавець має право на одержання процентів за користування кредитом, якщо інше не встановлено договором. Умовами Кредитного договору № 2035571 від 19.01.2025 року сторонами було погоджено порядок, періодичність та розмір нарахування процентів, які є істотною умовою договору та підлягають обов`язковому виконанню сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України.
Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 щодо заявлених позовних вимог, а також відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про належне виконання ним взятих на себе зобов`язань. Натомість позивачем подано сукупність письмових доказів, які у взаємозв`язку підтверджують факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів, наявність невиконаного грошового зобов`язання та розмір утвореної заборгованості, а саме: кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, докази перерахування кредитних коштів, договір факторингу, акт приймання-передачі реєстру боржників та розрахунок заборгованості.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, одностороння відмова від виконання зобов`язання або ухилення від його виконання не допускається, що узгоджується також із приписами ст. 525, 526 ЦК України щодо необхідності належного та своєчасного виконання зобов`язань. Порушення ОСОБА_1 умов Кредитного договору № 2035571 свідчить про недотримання зазначених норм та загальних засад цивільного законодавства, визначених ст. 3 ЦК України, зокрема принципів добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор має право передати своє право вимоги іншій особі на підставі правочину відступлення права вимоги (факторингу), якщо інше не встановлено договором або законом. Така передача права вимоги здійснюється без необхідності отримання згоди боржника, оскільки не змінює обсягу його зобов`язань, а лише замінює сторону кредитора у зобов`язанні.
У даній справі право вимоги за Кредитним договором № 2035571 від 19.01.2025 року було належним чином відступлено від первісного кредитора ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ПОЗИКА» на підставі Договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025 року. Факт переходу права вимоги підтверджується належними письмовими доказами, а саме: договором факторингу, актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з додатку до договору факторингу, які містяться у матеріалах справи.
Передача права вимоги не змінює змісту та обсягу зобов`язання боржника, який зобов`язаний виконати його на тих самих умовах, що існували до заміни кредитора. Відтак, усі права первісного кредитора, включаючи право на стягнення основного боргу, процентів, штрафних санкцій та інших передбачених договором платежів, перейшли до нового кредитора — ТОВ «ФК «ПОЗИКА».
Таким чином, ТОВ «ФК «ПОЗИКА» є належним кредитором за Кредитним договором № 2035571 від 19.01.2025 року та має повне право вимагати виконання грошового зобов`язання у встановленому договором обсязі.
Оцінивши надані докази у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд встановив, що ОСОБА_1 допустив неналежне виконання грошового зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно з поданим позивачем розрахунком, станом на момент звернення до суду загальна сума заборгованості становить 29 639,99 грн, з яких: 5 999,99 грн — основний борг, 11 640,00 грн — проценти за користування кредитом, 12 000,00 грн — штрафні санкції, нараховані відповідно до умов договору. Зазначений розрахунок є логічним, послідовним та не спростований відповідачем жодними доказами чи запереченнями.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Представником позивача також заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. На підтвердження зазначених витрат до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги, додаткову угоду, акт приймання-передачі послуг та детальний опис виконаних адвокатом робіт, що підтверджують факт надання правничої допомоги та її вартість.
Водночас суд враховує, що справа є малозначною, розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, не потребувала значного обсягу процесуальних дій чи складного правового аналізу, а докази у справі мають переважно письмовий характер та є типовими для подібної категорії спорів.
З огляду на принципи розумності, пропорційності та справедливості, передбачені ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до 2 000,00 грн, що забезпечує баланс інтересів сторін та відповідає фактичному обсягу наданих послуг.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 3, 512, 525, 526, 530, 599, 611, 625, 1048–1050 ЦК України, ст. 76–81, 89, 137, 141, 263–265, 274, 280–282 ЦПК України, суд —

В И Р І Ш И В:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_2 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 2035571 від 19.01.2025 року у розмірі 29 639,99 грн (двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять гривень 99 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк