Справа № 585/3677/25 
Номер провадження 22-ц/816/1702/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 квітня 2026 року 	м.Суми	

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого Сізова Д.В. (судді-доповідача),
суддів Сидоренко А.П., Щербаченко М.В.,
з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М., 
у присутності:
представника відповідача - ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області 02 січня 2026 року (суддя Євтюшенкова В.І.), ухвалене в м. Ромни, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільчі мережі України» 
про визнання неправомірними дій нарахування плати за ненадані послуги з розподілу природного газу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
22 вересня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано наступними обставинами.
ТОВ «Газорозподільні мережі України» є виконавцем послуг з розподілу природного газу споживачам у Сумській області, зокрема до її житлового будинку. При цьому вона вказувала, що публічний договір розподілу природного газу за формою Типового договору з нею не укладався та не підписувався, а з часу набуття відповідачем ліцензії - з 01 жовтня 2023 року - письмові договори між нею та відповідачем або Сумською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» не укладалися.
За твердженням позивачки, відповідно до показів лічильника вона щомісячно сплачує за спожитий природний газ постачальнику - Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а також здійснює оплату відповідачу за послуги з розподілу природного газу відповідно до зафіксованих показів лічильника.
Водночас позивачка стверджувала, що з 01 жовтня 2023 року відповідач фактично не постачав природний газ до її будинку та, всупереч показам лічильника, під час визначення плати за розподіл природного газу безпідставно завищує обсяги його споживання у 3-4 рази та нараховує плату за послуги, які фактично не надавалися.
Зазначала, що за газовий рік з 01 жовтня 2022 року по 30 вересня 2023 року споживання природного газу становило 84 куб. м, а заявлена нею потужність на 2025 газовий рік - 87 куб. м (7,2 куб. м на місяць). Разом із тим посадові особи Сумської філії відповідача з 01 жовтня 2023 року вносять до розрахункових документів недостовірні відомості, штучно завищуючи річну замовлену потужність до 314 куб. м, що приблизно утричі перевищує фактичне споживання.
Позивачка вказувала, що визначена відповідачем річна потужність фактично не постачалася та не споживалася, не підтверджується показами лічильника або відповідними розрахунками. За її твердженням, відповідач систематично нараховує плату за ненадані послуги, направляє вимоги про сплату неіснуючої заборгованості, здійснює психологічний тиск шляхом телефонних дзвінків та листів, а також відмовляється надавати документи, що підтверджують обсяги наданих послуг.
Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати неправомірними дії відповідача - ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо нарахування плати за ненадані послуги з розподілу природного газу до її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області 02 січня 2026 року відмовлено у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою, яка не заперечує факт використання природного газу у будинку, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування плати за послуги з розподілу природного газу. Суд зазначив, що відповідно до глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ для об`єкта, де газ використовується комплексно, мінімальна річна замовлена потужність становить 314 куб. м, тому за відсутності заяви споживача про зміну газового обладнання, оператор правомірно застосував такий показник та законно нараховував плату за розподіл природного газу, яка позивачкою здійснювалася не в повному обсязі. За встановлених обставин, суд не вбачав підстав і для відшкодування моральної шкоди. 
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Позивачка не погоджується з висновком суду першої інстанції про комплексне використання нею природного газу, зазначаючи, що матеріали справи не містять доказів використання газової плити та котла. На її думку, суд безпідставно застосував положення Кодексу газорозподільних систем щодо розрахунків за комплексне використання природного газу, оскільки такі розрахунки здійснюються лише за відсутності у споживача лічильника. Натомість облік спожитого нею природного газу здійснюється лічильником, тому під час розрахунків за розподіл газу повинні застосовуватися його показники, зафіксовані працівниками Газорозподільні мережі України.
Також позивачка заперечує визначення відповідачем річної замовленої потужності за її особовим рахунком у розмірі 314 куб. м, що, на її думку, не відповідає показникам лічильника та заявленій нею потужності на 2024 рік - 84 куб. м. При цьому зазначає, що відповідач самостійно вносить дані до її особового рахунку, ігноруючи фактичні показники лічильника. За її твердженням, відповідно до зафіксованих показників лічильника за газові роки 2024 та 2025 до її будинку фактично розподілено 171 куб. м природного газу.
Крім того, позивачка зазначає, що єдиним постачальником природного газу до її будинку є Нафтогаз України, при цьому Газорозподільні мережі України не зверталося до неї з письмовою пропозицією щодо підписання заяви-приєднання та не оформило акт розмежування балансової належності і експлуатаційної відповідальності сторін, який є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу.
Заперечує застосування судом та відповідачем постанови НКРЕКП від 06 березня 2020 року № 580 «Про внесення змін до Кодексу газорозподільних систем», посилаючись на те, що вона не пройшла державну реєстрацію та може застосовуватися лише до нових споживачів або осіб, які не користувалися природним газом понад дев`ять місяців, до яких вона не належить. Крім того, ставить під сумнів можливість застосування Кодексу газорозподільних систем як нормативно-правового акта.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що договір розподілу природного газу є публічним договором приєднання та вважається укладеним не лише шляхом підписання заяви-приєднання, а й у разі фактичного споживання природного газу або оплати відповідних рахунків. На думку відповідача, з огляду на фактичне користування позивачкою природним газом та здійснення нею оплат між сторонами виникли договірні відносини.
Також зазначає, що нарахування плати за послуги з розподілу природного газу здійснювалося відповідно до тарифу, встановленого НКРЕКП, та на підставі річної замовленої потужності об`єкта споживача, у зв`язку з чим дії відповідача є правомірними, а підстави для задоволення позову відсутні.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
ОСОБА_2 є споживачем послуги з розподілу природного газу у будинку розташованому по АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 29 вересня 2023 № 1769, із 01 жовтня 2023 року ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює розподіл природного газу на території міста Суми, Сумської області та села Мойка Богодухівського району Харківської області.
Згідно із наданими ОСОБА_2 письмовими вимогами ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо оплати заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за послуги розподілу (доставки) природного газу, сума вимоги станом на 30 вересня 2024 року – 360,67 грн (а.с. 13), станом на 09 травня 2025 року – 617,26 грн (а.с. 6), станом на 09 червня 2025 року – 647,68 грн (а.с. 7), станом на 08 серпня 2025 року – 708,51 грн (а.с. 9), станом на 09 вересня 2025 року – 738,92 грн (а.с. 12).
За даними квитанції Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за липень 2025 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 проводиться нарахування по річній замовленій потужності на 2025 рік 314, 00 куб. м, місячній замовленій потужності на 2025 рік 26,17 куб. м, тариф, грн за 1 куб. м 1,608, вартість, грн. 42,08. 
Із квитанції ГК «Нафтогаз» за червень 2025 року вбачається, що споживання газу за указаний місяць становить 14 куб. м (а.с. 8).
Згідно з квитанцією Сумської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за серпень 2025 року також вбачається, що по особовому рахунку НОМЕР_1 проводиться нарахування по річній замовленій потужності на 2025 рік 314, 00 куб. м, місячній замовленій потужності на 2025 рік 26,17 куб. м, тариф, грн за 1 куб. м 1,608, вартість, грн 42,08. 
У квитанції ГК «Нафтогаз» за серпень 2025 року вказано, що споживання газу за указаний місяць становить 7 куб. м (а.с. 10).
29 серпня 2025 року Сумською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» направлено ОСОБА_3 досудове попередження, повідомлено, що станом на 26 серпня 2025 року за особовим рахунком НОМЕР_1 обліковується заборгованість за надані послуги з розподілу газу в сумі 696,85 грн, роз`яснено, що оплата вартості послуги сплачується до 20 числа (включно) місяця в якому надавалась послуга з розподілу природного газу. Попереджено, що у випадку не оплати заборгованості Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» буде змушена звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу та/або позовом (а.с. 11).
Із розрахунку суми заборгованості за послуги розподілу природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що: 
обсяг спожитого природного газу за газовий рік із 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року 314,00 куб. м, величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2023 рік 26,17 куб. м, 
обсяг спожитого природного газу за газовий рік із 01 жовтня 2022 року по 30 вересня 2023 року 314,00 куб .м, величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2024 рік 26,17 куб. м, 
обсяг спожитого природного газу за газовий рік із 01 жовтня 2023 року по 30 вересня 2024 року 314,00 куб. м, величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2025 рік 26,17 куб. м. 
За вказані три періоди обсяг замоленої потужності становив 26,17 куб. м на місяць, тариф - 1,608 за куб. м, по 42,08 грн в місяць, сплата споживачем із жовтня 2023 року по січень 2024 року включно відбувалася по 13,54 грн на місяць, із лютого 2024 року по січень 2025 року включно - по 11,26 грн на місяць, із лютого 2025 року по серпень 2025 року по 11,66 грн щомісячно. 
Загальна сума заборгованості за послуги розподілу природного газу за період із 01 жовтня 2023 року по 31 серпня 2025 року становить 696,85 грн. 
Тариф із 01 жовтня 2023 року на послуги з розподілу природного газу затверджено на рівні 1,608 грн за 1 куб. м. (з ПДВ) відповідно до постанови НКРЕКП від 29 вересня 2023 року №1777 Про внесення змін до Постанови НКРЕКП від 30 грудня 2022 року №1944 (а.с. 83).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. 
Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі статтею 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
У відповідності до статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно з нормативно-правовими актами.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс ГРМ) визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Доступ до газорозподільної системи це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.
Оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема, в якості сировини, а не для перепродажу.
Відповідно до глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Відповідно до вимог глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ споживачі, в тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками, зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ, для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 (далі Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Згідно з положеннями статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі – Типовий договір), договір розподілу природного газу є публічним і є договором приєднання та укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, на невизначений строк.
Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до Типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до Типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема, мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21).
Із матеріалів справи вбачається та апеляційною інстанцією встановлено, що оператором газорозподільної системи на території Сумської області на підставі відповідної ліцензії є ТОВ «Газорозподільні мережі України», Сумська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на території Сумської області, а ОСОБА_2 є споживачем послуг природного газу по 1 пров. Гетьмана Мазепи, 6-П м. Ромни, якій присвоєно персональний ЕІС-код та особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Зазначені обставини дають підстави вважати, що між сторонами існують договірні правовідносини, оформлені шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.
Главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. 
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою».
Із 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за:
39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі;
126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі;
314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.
Відповідно до постанови НКРЕКП «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ТОВ «Газорозподільчі мережі України» від 30 грудня 2022 року № 1944 (зі змінами) з 01 жовтня 2023 року Сумській філії ТОВ ТОВ «Газорозподільчі мережі України» установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,34 грн за 1 куб. м на місяць без урахування ПДВ (що у свою чергу становить 1,608 грн за 1 куб. м на місяць з урахуванням ПДВ).
Отже, із матеріалів справи вбачається, що відповідач в особі своєї філії здійснює нарахування позивачеві вартості своїх послуг із розподілу природного газу, виходячи із передбаченої Главою 6 Розділу VI Кодексу ГРМ мінімально можливої річної потужності об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення. Доказів належності будинку позивачки до об`єктів іншої категорії, які б передбачали іншу (меншу) мінімально можливу річну потужність, матеріали справи не містять. 
Постанова НКРЕКП № 580 від 06 березня 2020 року є нормативно-правовим актом регулятора, який відповідно до спеціального законодавства не підлягає державній реєстрації в Міністерстві юстиції України, а набирає чинності з дня, наступного за днем її офіційного оприлюднення.
Не встановивши підстав для визнання неправомірними дій відповідача при нарахуванні плати за розподіл природного газу, відповідно, суд першої інстанції не вбачав підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди. 
Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, зобов`язаний довести наявність порушення його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача.
Тобто на позивача покладається обов`язок довести, яким чином порушується його право або законний інтерес, а суд лише після підтвердження таких доводів може надавати оцінку усім обставинам спірних відносин, оскільки відсутність порушених прав чи інтересів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Крім того, суди мають надавати оцінку щодо можливості поновлення права/захисту інтересу в обраний позивачем спосіб. Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2022 року у справі №910/11884/24.
Таким чином, практика Верховного Суду щодо необхідності першочергового встановлення порушеного права позивача є усталеною, як і неодноразово наголошувалося судом касаційної інстанції на необхідності встановлення судами порушеного права позивача та можливості його поновлення в обраний ним спосіб. При цьому обов`язок суду надати оцінку аргументам позивача щодо того, яке право позивача порушено і чи може воно бути захищеним у заявлений спосіб.
Отже, відсутність порушеного права у позивача зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.
У зв`язку з викладеним, колегія судді дійшла висновку про недоведеність позивачем порушення її прав стороною відповідача.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина 1 статті 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 375 ЦПК України).
За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу сторони відповідача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Висновки суду щодо судових витрат
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Оскільки апеляційна скарга залишена апеляційним судом без задоволення, тому відсутні підстави для відшкодування заявнику апеляційної скарги судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367-369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.
Повна постанова складена «02» квітня 2026 року.

Головуючий (суддя-доповідач) Д.В. Сізов

Судді А.П. Сидоренко 

М.В. Щербаченко