КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, тел. +380 (044) 207 80 91	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2026 року № 320/56334/24
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю представника позивача – Кошарської А.Ю., представника відповідача – Подобєда О.В., представника третьої особи – Омельяченко К.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до ФОП ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Одеській області про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в: 
Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Одеській області в якому просила стягнути з розрахункових рахунків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 768 595,67грн.
Позовні вимоги за первинним позовом обґрунтовані тим, що за ФОП ОСОБА_1 обліковується податкова заборгованість у розмірі 768 595,67грн. з штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, яка виникла на підставі прийнятих податкових повідомлень-рішень №0627260707 від 27.06.2024 на суму 268 320,27грн.; №0609280707 від 25.06.2024 на суму 497 215,40грн.; №0627270707 від 27.06.2024 на суму 2 040,00грн. та №0609290707 від 25.06.2024 на суму 1 020,00грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з зустрічним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Одеській області в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення від 25.06.2024 №0609280707 за формою «С», складене Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, яким ФОП ОСОБА_1 за порушення пункту 1, пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 100% від суми розрахункових операцій та товарів, проведених/проданих з порушеннями, що складає 497 215,40грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення від 25.06.2024 №0609290707 за формою «ПС», складене Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, яким ФОП ОСОБА_1 за порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1020,00грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення від 27.06.2024 №0627260707 за формою «С», складене Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, яким ФОП ОСОБА_1 за порушення пункту 1, пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 150% та 100% відповідно від суми розрахункових операцій та товарів, проведених/проданих з порушеннями, що складає 268 320,27грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення від 27.06.2024 №0627270707 за формою «ПС», складене Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, яким ФОП ОСОБА_1 за порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2040,00грн.
Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані протиправністю прийнятих податкових повідомлень – рішень від 25.06.2024 №0609280707, №0609290707 та від 27.06.2024 №0627260707, №0627270707.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.01.2025 зустрічний позов прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 
Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві до суду подано відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує. 
Головним управлінням Державної податкової служби у Одеській області до суду подані письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, відповідно до яких зустрічний позов просить залишити без задоволення.
Представник Головного управління ДПС у м. Києві у судовому засіданні позовні вимоги за первинним позовом підтримав, просив суд задовольнити даний позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову. 
Представник ФОП ОСОБА_2 проти первинного позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні даного позову та задовольнити зустрічний позов.
Представник Головного управління ДПС у Одеській області у судовому засіданні позовні вимоги за первинним позовом підтримав, просив суд задовольнити даний позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що у задоволенні первинного позову має бути відмовлено, а зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 з 24.03.2024 зареєстрована як фізична особам – підприємець та перебуває на обліку в ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДПС у м. Києві.
Основним видом діяльності згідно КВЕД є роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами в спеціалізованих магазинах.
Суб`єкт господарювання знаходиться на спрощеній системі господарювання 3 групи, ставка 5%.
Одним із місць продажу (господарська одиниця) у якому ФОП ОСОБА_1 здійснює реалізацію товарів є об`єкти, які знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 , магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 та АДРЕСА_2 , магазин AURUM.
Так, Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину AURUM, за адресою: АДРЕСА_3 , тор.м. 24 суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої 17.05.2024 складено акт №21583/15/26/РРО/ НОМЕР_1 .
Під час перевірки встановлені порушення:
- п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, а саме: не проведено через ПРРО ФН 4000863663 розрахунків за продані товари на суму 134 572,00грн. згідно Х-звіту денного та опису готівкових коштів, на місці проведення розрахунків за 10.05.2024;
- п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, а саме: ФОП ОСОБА_1 здійснює реалізацію ювелірних виробів по договору комісії від 03.04.2024 №59-ГВІ-АВ комітент згідно договору ТОВ «АВЕКСТО» (код ЄДРПОУ 44515497 в особі директора Каракай А.А). В ході проведення ФОП ОСОБА_1 було надано акт інвентаризації та товарно-матеріальних цінностей та форму обліку товарних запасів станом на 10.05.2024. Під час дослідження вказаних документів встановлені розбіжності між актом інвентаризації та формою обліку товарних запасів на загальну суму 362 643,40грн.
На підставі встановлених порушень відповідачем 25.06.2024 прийняті податкові повідомлення – рішення:
№0609280707, яким за порушення п. 1, пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 100% від суми розрахункових операцій та товарів, проведених/проданих з порушеннями, що складає 497 215,40грн.;
№0609290707 за формою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яким ФОП ОСОБА_1 за порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1020,00грн.
Крім того, Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці магазину AURUM, за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої 17.05.2024 складено акт №21565/15/26/РРО/ НОМЕР_1 .
Під час перевірки встановлені порушення:
- п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, а саме: не проведено через ПРРО ФН 4000863657 розрахунків за продані товари на суму 313,00грн. згідно Х-звіту денного та опису готівкових коштів, на місці проведення розрахунків за 10.05.2024;
- п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995, а саме: ФОП ОСОБА_1 здійснює реалізацію ювелірних виробів по договору комісії від 03.04.2024 №59-ГВІ-АВ комітент згідно договору ТОВ «АВЕКСТО» (код ЄДРПОУ 44515497 в особі директора Каракай А.А). в ході проведення з боку ФОП ОСОБА_1 було надано акт інвентаризації та товарно-матеріальних цінностей та форму обліку товарних запасів станом на 10.05.2024. Під час дослідження вказаних документів встановлені розбіжності між актом інвентаризації та формою обліку товарних запасів на загальну суму 267 850,77грн.
На підставі встановлених порушень відповідачем 27.06.2024 прийняті податкові повідомлення – рішення:
№0627260707, яким за порушення п. 2, пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 150% та 100% відповідно від суми розрахункових операцій та товарів, проведених/проданих з порушеннями, що складає 268 320,27грн.;
№0627270707 за формою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яким ФОП ОСОБА_1 за порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 2040,00грн.
Вказані податкові повідомлення – рішення стали підставою звернення контролюючого органу до суду з первинним позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкової заборгованості та ФОП ОСОБА_1 із зустрічним позовом про їх скасування. 
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі по тексту – ПК України), який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (далі по тексту – Закон №265/95-ВР) визначено правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Статтею 15 Закону № 265/95-ВР передбачено, що контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, інших емітованих платіжних інструментів та інших вимог цього Закону здійснюють контролюючі органи шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до ПК України.
Відповідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно п.п. 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.7 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (пункт 80. 10 статті 80 ПК України).
Згідно пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій (далі - ПРРО) зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Згідно визначень, наведених у статті 2 Закону № 265/95-ВР :
розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;
розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.
Отже, за змістом наведених норм закону суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій та дотримання вимог щодо забезпечення виконання фіскальних функцій програмними реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 13 Закону №265/95-ВР).
Згідно зазначених вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2022 № 199, реєстратор повинен забезпечувати формування та друкування таких звітів: Х-звіту; Z-звіту; звіту про реалізовані товари (надані послуги); періодичних (повного, скороченого); копій документів, що зберігаються у носії контрольної стрічки в електронній формі, за допомогою механізму друку реєстратора. При цьому, Z-звіт - денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та внесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора; Х-звіт - денний звіт без обнулення інформації в оперативній пам`яті реєстратора.
Згідно пункту 1 розділу IV Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23 червня 2020 року № 317 (далі - Порядок №317), суб`єкти господарювання, які використовують ПРРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) під час продажу товарів (надання послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг або операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, зобов`язані дотримуватись встановлених статтями 3, 4 Закону №265/95-ВР порядків проведення розрахунків, в т.ч., щоденно засобами ПРРО створювати у електронній формі фіскальні звітні чеки / фіскальні звіти у разі здійснення розрахункових операцій та подавати їх до фіскального сервера засобами телекомунікацій.
Пунктом 9 розділу IV Порядку №317 передбачено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватися через ПРРО з використанням операцій «службове внесення» та «службова видача», якщо такі внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій:
операція «службове внесення» використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту;
операція «службова видача» використовується для реєстрації суми готівки, яка вилучається з місця проведення розрахунків та/або видається держателям електронних платіжних засобів.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з актів перевірки контролюючий орган свої висновки щодо порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР обґрунтовує виключно перевищенням суми готівкових коштів, які зберігались на торговельних точках, над сумою готівки отриманої протягом операційного дня - 10.05.2024, - за даними Z -звіту. 
При цьому до суми перевищення у першому випадку включено готівкові кошти, які зберігалися в сейфі, окремо від каси, а в другому випадку до суми перевищення включено особисті кошти продавця, які були використані для видачі решти за контрольною розрахунковою операцією, при чому контрольну розрахункову операцію проведено через ПРРО на повну суму коштів, та видано відповідний розрахунковий документ.
В актах перевірки не встановлено та не зафіксовано, які саме товари (найменування товарів) були реалізовані ФОП ОСОБА_1 з порушенням, не досліджено та не описано конкретних фактів продажу товарів за готівку іншим особам, зокрема, не зафіксовано складу кожної окремої розрахункової операції, її дати, осіб, які брали участь у цих операціях, у тому числі, осіб, яким здійснювалася реалізація таких товарів за готівку, кількість таких розрахункових операцій, місце проведення розрахунків. 
З матеріалів справи вбачається, що у період з 01.05.2024 по 10.05.2024 ФОП ОСОБА_1 здійснено переміщення готівки в сейф за адресою: АДРЕСА_3 , торгівельне місце № 24 з каси та інших торговельних точок на загальну суму 133 572,00 грн., а саме: 
- 08.05.2024 здійснено переміщення коштів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 в розмірі 28 379,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №РZ0000000020182 від 08.05.2024 та Z-звітом з ПРРО ВЧАСНО-КАСА: ФН Звіту SwcxWxsPGpk від 08.05.2024; 
- 09.05.2024 здійснено переміщення коштів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 44 115,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № РZ0000000020295 від 09.05.2024 та звітами з ПРРО ВЧАСНО-КАСА: ФН Звіту WLdkWeFaCPU від 01.05.2024; ФН Звіту ММНМХnku4Е від 02.05.2024; ФН Звіту QfQtNOFKP0Q від 02.05.2024; ФН Звіту СВFSNuOaAjl від 03.05.2024; ФН Звіту gеОUYN2OM5Q від 03.05.2024; ФН Звіту pLWPmpo7t20 від 04.05.2024; ФН Звіту KDFtiyOEZtY від 05.05.2024; ФН Звіту I1BMvt3f0zL від 06.05.2024; ФН Звіту sPXobbyjVA від 07.05.2024; ФН Звіту ecW7Qp1dCps від 08.05.2024; ФН Звіту nQpXF32TSdU від 08.05.2024; ФН Звіту F8hsU88D3og від 09.05.2024.
- в період з 01.05.2024 по 09.05.2024 здійснено службове вилучення готівки з каси до сейфу в розмірі 61 078,00 грн., що підтверджується Z-звітами з ПРРО ВЧАСНО-КАСА: ФН Звіту YiD00Pn_7xw від 01.05.2024; ФН Звіту 4ISBbhmuL-k від 03.05.2024; ФН Звіту 5RJn5ELeLdw від 04.05.2024; ФН Звіту DUGITPCpvuw від 06.05.2024; ФН Звіту Cd0WtgMxp-k від 07.05.2024; ФН Звіту –sUaQY-IL5I від 08.05.2024; ФН Звіту Wd8dis9HIsY від 09.05.2024.
Зберігання ФОП ОСОБА_1 готівки в сейфі за адресою: АДРЕСА_3 , торгівельне місце № 24, ґрунтується на підставі пункту 14 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148, яким визначено, що установа/підприємство, що здійснює операції з готівкою в національній валюті, ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) установлює, виходячи з потреби прискорення обігу готівки та своєчасного її надходження до кас банків. Банкам і фізичним особам-підприємцям ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) не встановлюються.
Як стверджує представник ФОП ОСОБА_1 , дії продавця, щодо видачі решти власними коштами не суперечить чинному законодавству, оскільки це жодним чином не вплинуло на реєстрацію розрахункової операції, у даному випадку контрольної розрахункової операції та не спотворило фіскальної інформації про її суть та основні дані, які є важливим для податкового обліку та передаються до системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій. Посилання контролюючого органу на п. 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 №833, яким унормовано правила торговельного обслуговування споживачів (покупців), є безпідставними та необґрунтованими, оскільки предметом регулювання зазначених норм не є застосування реєстраторів розрахункових операцій та даний пункт Порядку забороняє зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить суб`єкту господарювання, чого в даному випадку не мало місця.
Слід зазначити, що сам по собі факт зберігання готівкових коштів за місцем здійснення торговельної діяльності, за відсутності даних про кожну окрему розрахункову операцію, її дату, осіб, які брали участь у цих операціях, у тому числі, осіб, яким здійснювалася реалізація таких товарів за готівку, кількість таких розрахункових операцій, місце проведення розрахунків, - не доводить наявності у діянні ФОП ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, яке полягає у невиконанні обов`язків визначених пунктом 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
До матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 надані документи, які підтверджують походження готівки, яка зберігалася в сейфі за вказаною адресою на загальну суму 133 572,00грн., а саме: видатковий касовий ордер №RZ0000000020182 від 08.05.2024 та Z-звіти щодо видачі грошових коштів та службове вилучення готівки за період з 01.05.2024 по 09.05.2024.
Таким чином, зазначені докази спростовують висновки контролюючого органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
Щодо порушення ФОП ОСОБА_1 норм пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР та п. 85.2 ст. 85 ПК України, слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно п. 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб -підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХІV), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (далі -Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку) первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-ХІV та вимог Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 (далі - Порядок ведення обліку товарних запасів).
Пунктом 1 розділу II Порядку ведення обліку товарних запасів, визначено, що облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку. ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Форма обліку товарів затверджена в додатку до Порядку ведення обліку товарних запасів.
Згідно пунктів 3, 4 розділу II Порядку ведення обліку товарних запасів, Форма обліку ведеться за вибором ФОП у паперовій або в електронній формі. Записи у Формі обліку ведуться в хронологічному порядку надходження або вибуття товарів.
Згідно пункту 11 розділу П Порядку ведення обліку товарних запасів, Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Отже, для належної перевірки обґрунтованості притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за ненадання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), слід з`ясувати чи пред`являються такі документи взагалі, а також чи розкривають належним чином надані суб`єктом господарювання документи, суть та зміст господарських операцій.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу №1 від 06.03.2024 та у відповідності до Закону України «Про електронні довірчі послуги» ФОП ОСОБА_1 використовує електронний документообіг у своїй господарській діяльності із застосуванням електронного цифрового підпису; на торговій точці інформація в паперових носіях не зберігається. В електронному вигляді в магазині знаходяться наступні документи: форма ведення обліку товарних запасів, акт інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 10.05.2024, акти №1 та №2 дооцінки роздрібної ціни від 02.05.2024 та документи по руху товарних запасів.
Однак, контролюючим органом електронні документи ФОП ОСОБА_1 , які досліджувались під час перевірки, враховані не були.
Відмінність між загальною вартістю товарів, які вказані у формі ведення обліку товарних запасів та даних щодо загальною вартості товарів, яка вказана у акті інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 10.05.2024 виникла у зв`язку з уцінкою/дооцінкою роздрібної ціни на товари обліковані за прибутковими накладними №1706 від 01.05.2024 на загальну суму 400 164,36грн. та №1707 від 01.05.2024 на суму 875 895,22грн.
Водночас за період з 01.05.2024 по 10.05.2024 згідно Z-звіту ФОП ОСОБА_1 було реалізовано товару, вартість якого згідно оцінки ТМЦ становить 513 252,32грн., а фактична вартість виручених коштів (вартість товару з урахуванням знижки) склала 211 597,00грн.
Таким чином, дані акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 10.05.2024 підтверджуються первинними документами, які наявні в матеріалах справи, у тому числі, актом №1 від 02.05.2024 уцінки/дооцінки роздрібної ціни, даними Z-звітів, які не були прийняті перевіряючими під час перевірки. 
Відповідно до п. 44.7 статті 44 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
Пунктом 86.7 статті 86 ПК України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо тлумачення наведених законодавчих норм про те, що у разі ненадання платником податків документів для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум грошових зобов`язань та визнати ці суми непідтвердженими документально. Водночас, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. 
Вказана правова позиція відображена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 380/8798/21, від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 та від 29 травня 2020 року у справі № 826/2781 1/15.
Будь-яких зауважень щодо Форм обліку та інших первинних документів, контролюючим органом ні у актах перевірки, ні у листах про залишення висновків актів без змін не зазначено.
Зі змісту актів перевірки вбачається, що висновки про реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, обґрунтовано контролюючим органом виключно наявністю розбіжності між загальною вартістю товарних запасів за даними Форм обліку та актів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 10.05.2024.
Згідно правовою позицією, сформованою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.07.2022 по справі № 160/3364/19 будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону № 996-ХІV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Однак, розбіжність між загальною вартістю товарних запасів за даними Форм обліку та актів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 10.05.2024, не пов`язана з фактичною наявністю у місці товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а зумовлена виключно уцінкою/дооцінкою роздрібної ціни. 
Крім того, ФОП ОСОБА_1 до заперечень поданих до актів фактичної перевірки надавались податковому органу первинна документація, яка за результатами розгляду заперечень та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не була врахована.
Відповідно до п. 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При цьому великий платник податків на запит контролюючого органу зобов`язаний також надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" копії таких документів, що створюються ним в електронній формі з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання запиту.
Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронному вигляді, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.
Для проведення електронної перевірки платник податків забезпечує подання до контролюючого органу засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" документів, які відповідно до цього Кодексу пов`язані з обчисленням та сплатою податків і зборів(якщо такі документи створюються таким платником податків в електронній формі та зберігаються на машинних носіях інформації). Загальний формат та порядок подання такої інформації встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно пункту 85.6 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Матеріалами справи підтверджується, що також не заперечується учасниками справи, Головним управлінням ДПС в Одеській області не складався акт відмови надання запитуваних документів. 
Пункт 121.1 статті 121 ПК України передбачає, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Крім того, відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР, передбачена розділом V цього Закону.
Так, стаття 20 Закону № 265/95-ВР передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Таким чином, за змістом вказаної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). 
Отже, з огляду на вимоги наведених приписів Закону № 265/95-ВР не надання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.
У той же час, диспозиція вказаної статті передбачає, що до суб`єкта господарювання застосовується відповідна фінансова санкція за ненадання документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходиться у місці продажу (господарському об`єкті).
Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №420/12275/22.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб – підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2021 №496, ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Матеріалами справи підтверджується, що ФОП ОСОБА_1 контролюючому органу були надані документи, які підтверджують облік товарних запасів, так і первинні документи, які підтверджують їх походження, а тому на переконання суду, зазначені докази спростовують висновки контролюючого органу щодо порушення ФОП ОСОБА_1 пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР та п. 85.2 ст. 85 ПК України. 
Отже, з підстав викладеного вище, суд приходить до висновку, що викладені в акті перевірки висновки податкового органу є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинами справи, а винесені на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення від 25.06.2024 №0609280707, №0609290707 та від 27.06.2024 №0627260707, №0627270707 є безпідставними та неправомірними, а тому підлягають скасуванню.
Контролюючим органом не надано жодних доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 було порушено податкове законодавство, а також не доведено інших обставин, які могли б свідчити про порушення ним чинного законодавства України.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною другою другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч наведеним вимогам контролюючий орган як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх рішень, а тому останні підлягають скасуванню.
Виходячи з викладеного, позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві за первинним позовом не підлягають задоволенню, а зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
До зустрічної позовної заяви ФОП ОСОБА_1 додано докази сплати судового збору у сумі 7685,96грн. (платіжна інструкція від 23.12.2024 №303). 
Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом, відшкодуванню ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві підлягає судовий збір у розмірі 7685,96грн.
В частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 49 877,00грн., суд зазначає наступне. 
Згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до їх розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 49 877,00грн. представник ФОП Голікової В.І. надав: копію Договору про надання правничої допомоги №51/24 від 10.12.2024, додаткову угоду №1 від 10.12.2024, акт приймання-передачі робіт (послуг) від 12.11.2025, розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу від 12.11.2025, платіжні інструкції №71 від 22.10.2025, №ПН7543 від 26.05.2025, №309 від 27.12.2024, №400 від 11.03.2025.
Враховуючи передбачені вказаною статтею критерії, зокрема: складність справи (спір з огляду на предмет доказування та ціну позову є незначної складності); обсяг наданих адвокатом послуг; ціну позову; значення справи для позивача за зустрічним позовом у порівнянні з розміром судових витрат, які позивач просить стягнути з податкового органу (49877,00грн.), суд, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, та за конкретних обставин справи вважає, що справедливою та реальною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу, є 10550,00грн., а саме: згідно акту приймання передачі-робіт (послуг) від 12.11.2025 (ознайомлення з ухвалою про відкриття провадження по справі №320/56334/24 та позовною заявою Головного управління ДПС у м. Києві до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, підготовка та подання зустрічної позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду) у розмірі 8 440,00грн. та (витрати Бюро у зв`язку із наданням правової допомоги відповідно до умов Договору (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів, технічне забезпечення та інші) у розмірі 2 110,00 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. У задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби у м. Києві до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Одеській області про стягнення податкового боргу - відмовити.
2. Зустрічний позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, третя особа: Головне управління Державної податкової служби у Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0609280707 від 25.06.2024.
4. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0609290707 від 25.06.2024.
5. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0627260707 від 27.06.2024.
6. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №0627270707 від 27.06.2024. 
7. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 7685 (сім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 96 коп. на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.
8. Стягнути понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 10550 (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп. на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 25 лютого 2026 р.