КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м. Київ справа №320/59570/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; код ЄДРПОУ 42098368), в якому просить суд:
- визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Київ призначити позивачу пенсію за вислугою років на пільгових умовах з 01.10.2016 року.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно не призначено пенсію з підстав, які не передбачені чинним законодавством.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення на електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, підписану кваліфікованим електронним підписом головуючого судді, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 21.01.2025.
Відтак останнім днем на подання відзиву на позовну заяву було 04.02.2025.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, згідно наказу Державної пенітенціарної служби України № 243/ОС-16 від 30 вересня 2016 року, відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України", п. 4 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" 30 вересня 2016 року звільнений зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (у зв`язку із скороченням штатів).
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної пенітенціарної служби України, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду у м. Києві, в якому просив зобов`язати Державну пенітенціарну службу України зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні позивачу час проходження військової служби у внутрішніх військах МВС України військової частини НОМЕР_2 ВВ МВС України з 18.02.2002 р. по 03.08.2007 р. та внести відповідні зміни до наказу голови Державної пенітенціарної служби України від 30.09.2016 року № 243/ОС-16, визнати протиправною відмову Державної пенітенціарної служби України від 13.01.2017 року 5/1-97-Тл/2-17 щодо погодження призначення позивачу пенсії за вислугою років, зобов`язати Державну пенітенціарну службу України погодити позивачу призначення пенсії за вислугою років виходячи з наявної вислуги років у пільговому обчисленні та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві заяву ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за вислугою років.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2017 по справі №826/2834/17 адміністративний позов задоволено. 
Зобов`язано Державну пенітенціарну службу України зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні позивачу час проходження військової служби у внутрішніх військах МВС України військової частини НОМЕР_2 ВВ МВС України з 18.02.2002 р. по 03.08.2007 р. та внести відповідні зміни до наказу голови Державної пенітенціарної служби України від 30.09.2016 року № 243/ОС-16.
Визнано протиправною відмову Державної пенітенціарної служби України від 13.01.2017 року 5/1-97-Тл/2-17 щодо погодження призначення позивачу пенсії за вислугою років.
Зобов`язано Державну пенітенціарну службу України погодити позивачу призначення пенсії за вислугою років виходячи з наявної вислуги років у пільговому обчисленні та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві заяву позивача для призначення йому пенсії за вислугою років.
Також, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України в якому просив визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо здійснення пільгового нарахування вислуги років ОСОБА_1 за період його служби у Військовій частини НОМЕР_2 , зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні ОСОБА_1 час проходження військової служби у внутрішніх військах МВС України Військової частини НОМЕР_2 з 18.02.2002 по 03.08.2007 та внести відповідні зміни до наказу Військової частини НОМЕР_2 №164 від 03.08.2007.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 адміністративний позов задоволено, та зобов`язано Військову частину зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні позивача час проходження військової служби у внутрішніх військах з 18.02.2002 по 03.08.2007 та внести відповідні зміни до наказу Військової частини №164 від 03.08.2007.
Згідно наказу Державної пенітенціарної служби України "Про внесення змін до наказу Державної пенітенціарної служби України від 30 вересня 2016 року № 243/ОС-16" № 1/Од24 від 22 квітня 2024 року вислуга років позивача на день звільнення в календарному обчисленні становить 19 років 1 місяць та 14 днів. У пільговому обчисленні вислуга років становить 22 роки 11 місяців та 10 днів.
Позивач звернувся до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань з проханням направити матеріали для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
23.05.2024 Департаментом з питань виконання кримінальних покарань листом за №7714/8/1/15-24 було направлено матеріали для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 14.08.2024 № 2606058153 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в зв`язку з відсутністю у нього на час звільнення зі служби календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, передбаченої ст. 12 Закону.
Відповідно до рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 14 серпня 2024 № 2606058153: станом на 30.09.2016 вислуга років для призначення пенсії позивачу становить: у календарному обчисленні - 19 років 01 місяць 14 днів служби, у пільговому обчисленні - 22 роки 11 місяців 10 днів, що підтверджується і матеріалами даної судової справи. 
Зазначено також у цьому рішенні Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що відповідно до пункту "а" статті 12 Закону пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. 
Враховуючи, що позивач був звільнений зі служби 30.09.2016 року та мав на день звільнення 19 років 01 місяць 14 днів календарної вислуги, прийнято рішення - відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", оскільки визначена Законом календарна вислуга років для призначення пенсії відсутня.
Позивач, не погоджуючись з такою відмовою, звернувся до суду.
Положеннями частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон №2262-ХІІ.
Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ (у редакції Закону від 4 квітня 2006 року №3591-IV) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.
01 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким пункт "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ викладено в іншій редакції, відповідно до якої, з наступними змінами, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.
Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (Постанова від 17 липня 1992 року №393).
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 3 березня 2021 (справа № 805/3923/18-а) відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 квітня 2021 (справа № 480/4241/18) підтримала правову позицію, викладену у постанові від 3 березня 2021 року (справа №805/3923/18-а), що для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-XII календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 та з метою забезпечення єдності та сталості судової практики відступила від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22 листопада 2018 року, 15 серпня 2019 року, від 27 березня 2020 (справи №№161/4876/17, №281/459/17, 569/727/17, відповідно та інших), у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.
За таких обставин, суд вважає протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії позивачу за вислугу років.
Також суд звертає увагу на те, що право на пенсію виникає з моменту звільнення, однак реалізується після належного встановлення стажу, зокрема за рахунок пільгових умов обчислення періоду служби, що мають спеціальні нормативно-правові акти. Відтак, питання належного зарахування вислуги років позивача для пенсії має безпосереднє значення для реалізації його пенсійного права.
Крім того, зазначене судове рішення має преюдиційне значення для Пенсійного фонду України, оскільки воно встановлює обов`язковий факт зарахування певного періоду служби позивача до вислуги років. У разі ухвалення рішення судом, Пенсійний фонд зобов`язаний виконати це рішення і врахувати встановлений судом факт при подальшому призначенні пенсії позивачу.
Таким чином, суд вважає, що відмова у призначенні пенсії за вислугу років є неправомірною та порушує права позивача.
Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Київ призначити позивачу пенсію за вислугою років на пільгових умовах з 01.10.2016 суд звертає увагу на наступне.
Як зазначено пункті "а" статті 83 Закону №1788, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.
Відповідно до ст. 45 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", право на пенсію за вислугу років виникає після звільнення з військової служби. Однак якщо особа не подала заяву на призначення пенсії протягом тривалого періоду після того, як у неї виникло право на пенсію пенсія призначається тільки з дати звернення.
До Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивач звернувся із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" 09.07.2024. 
Оскільки відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугою років, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав та інтересів позивача є зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію з дати звернення.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в сумі 1211,20 грн згідно з квитанцією від 24.10.2024 року № 1460-9970-8455-4935, який в силу положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ: 42098368, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років на підставі документів, які надійшли із супровідним листом від 23.05.2024 № 714//8/1/15-24 від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ: 42098368, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсію з 09.07.2024 на підставі документів, які надійшли із супровідним листом від 23.05.2024 № 714//8/1/15-24 від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 42098368, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 25. 02.2026.

Суддя Панченко Н.Д.