ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/695/26 Справа № 208/14470/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Данилів С. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 лютого 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адвокат,- 
на постанову судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 14 січня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 14 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

У постанові суду зазначено, що за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №497322, 29.10.2025 об 11:27 год. в м.Кам`янське, вул.Бурхана, водій автомобіля Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати ним та дотримуватись безпечної дистанції до транспортного засобу, який рухався попереду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на незаконність та необґрунтованість постанови.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він подав до суду першої інстанції клопотання, яким просив долучити до справи відеозапис з відеореєстратора на автомобілі Шкода Октавія А5, згідно якого зафіксовано, як він розпочав рух на автомобілі з вул. Звенигородська в напрямку вул. Грушевського о 12:20 годині, повернув на вулицю Грушевського у напрямок вулиці Бурхана, пропустивши автомобіль Сітроен Берлінго сірого кольору, який продовжив рухатись перед ним. Так вони їхали на невеликій швидкості до повороту 90 градусів вул. Грушевського. Після повороту у напрямку готелю Заря, вулиця Грушевського має 4 смуги руху: дві у зустрічному напрямку, які розділені подвійною суцільною смугою розміткою 1.3, та дві у попутному напрямку.
Автомобіль Сітроен Берлінго НОМЕР_2 продовжив рух попереду, зайнявши ліву смугу та одразу після повороту почав гальмувати та знижувати швидкість.
Тоді апелянт почав перестроюватись в праву смугу для здійснення маневру випередження у попутній смузі. Після наближення до пішохідного переходу, якій знаходився на відстані 60 метрів від повороту, на відстань приблизно 7 метрів, на перехід вибіг молодий хлопець в синій куртці, темній шапці, чорних спортивні штанах, кросівках з білою підошвою. Для запобігання наїзду на раптову перешкоду — людину, він натиснув на гальма, змінив напрямок руху автомобіля ліворуч, та скоїв наїзд на автомобіль Сітроен Берлінго НОМЕР_2 . Пішохід, який створив аварійну ситуацію втік з місця події. 
Після приїзду на місце події працівників поліції, апелянт пред`явив відеозапис, з яким поліцейський ознайомився, але склав протокол про адмінправопорушення без врахування відеозапису.
На думку апелянта пішохід, який створив аварійну ситуацію та зник з місця пригоди, повинен бути розшуканий, оскільки він порушив Правила дорожнього руху, а саме п.п. “б” п.4.14 , згідно якого пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, та п. 4.15, відповідно до якого у разі причетності пішохода до дорожньо-транспортної пригоди він повинен надати можливу допомогу потерпілим, записати прізвища та адреси очевидців, повідомити орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції про пригоду, необхідні дані про себе і перебувати на місці до прибуття поліцейських). За вказані порушення ПДР щодо пішохода необхідно скласти протокол за ч.4 ст.127 КУпАП.
Крім того, дії водія автомобіля Сітроен Берлінго НОМЕР_2 також не відповідали дорожній обстановці, оскільки водій автомобіля безпідставно зменшував швидкість, не їхав в правій смузі при вільній лівій, чим порушив п.11.2 та п.11.5 ПДР, що є складом адмінправопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП. 
Зменшення швидкості Сітроен Берлінго НОМЕР_2 призвело до того, що апелянтом було прийнято рішення зробити випередження в правій смузі, що передбачено п.1.10 ПДР. Тобто його дії були виправдані та відповідали дорожній обстановці, оскільки в полу зору на пішохідному переході були відсутні пішоходи.
Між тим, водій Сітроен Берлінго НОМЕР_2 в порушення п.18.1 ПДР знизив швидкість, коли на переході були відсутні пішоходи. 
Зазначає, що 30.10.2025 року до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було подано клопотання, яким просили розшукати пішохода, який створив аварійну ситуацію, зник з місця пригоди; за порушення п.п. “б” п.4.14 та п. 4.15 Правил дорожнього руху скласти протокол за ч.4 ст.127 КУпАП;; та скласти протокол відносно іншого учасника події - водія Сітроен Берлінго НОМЕР_2 , за ч.5 ст. 122 КУпАП, порушення п.11.2, п.11.5, п.18.1 ПДР.
Однак листом від 12.12.2025 йому було відмовлено у задоволенні цього клопотання.
Тому в поясненнях до суду також було викладено клопотання від 08.11.2025, яким апелянт просив направити судове рішення на виконання Кам`янському РУП щодо розшуку пішохода, який створив аварійну ситуацію, зник з місця пригоди, за порушення пп “б” п.4.14 та п. 4.15 Правил дорожнього руху та скласти протокол за ч.4 ст.127 КУпАП; направити судове рішення на виконання Кам`янському РУП щодо складення протоколу відносно іншого учасника події водія Сітроен Берлінго НОМЕР_2 , який допустив порушення п.11.2, п.11.5, п.18.1 Правил дорожнього руху, за ч.5 ст.122 КУпАП.
Зазначене клопотання не було вирішено судом. Постанова відсутня.
Також до суду було подано клопотання, яким зазначалось, що є інші винуваті особи у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася, а саме пішохід, інший водій, та посадова особи, яка відповідальна за стан дороги по вулицям Михайла Грушевського та Бурхана, оскільки на цій автодорозі велика інтенсивність руху як автомобілів, так і пішоходів. У клопотанні було викладено прохання:
- направити судовий запит до Кам`янської міської ради про витребування інформації та документів; 
- призначити судову експертизу стану доріг і дорожніх умов у місцях ДТП (Дорожньо-технічну експертизу); 
- призначити судову автотоварознавчу експертизу для встановлення вартості спричинених матеріальних збитків та відновлювального ремонту транспортного засобу Шкода Октавія А5, д.н.з. ДНЗ НОМЕР_1 ;
- призначити судову автотехнічну експертизу (дослідження обставин і механізму ДТП)
Однак постановами суду від 09.11.2025 у задоволенні клопотання було відмовлено. Тому апелянт звернувся з клопотанням до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України та інших експертів для проведення експертиз по вказаним питанням. Листом від 25.11.2025 Дніпропетровського НДЕКЦ МВС було відмовлено у проведенні експертизи, оскільки відповідно до ст. 273 КУпАП експерт в даному випаду експерт призначається судом.
У зв`язку з наведеним стороною захисту було залучено оцінювача збитків, за висновками якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 247613,45 грн з врахуванням ПДВ.
Також за договором на проведення експертного інженерно-технічного дослідження від 24.12.2025 №4406-25 було залучено Дніпровський НДІСЕ Міністерства юстиції України. Та подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи для захисту та підготування висновків експертів за власний рахунок.
Але суд першої інстанції проігнорував зазначені обставини та постановою від 14.01.2026 визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відкинувши доводи щодо наявності вини інших осіб (пішохода, іншого водія, відповідальної особи за стан дороги) та не надав їх діям та бездіяльності жодної оцінки.
Вважає, що суд прийшов до хибного висновку, що коли автомобілі наближались до пішохідного переходу, пішохід перебував на пішохідному переході, а тому водій автомобіля Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 почав правильно знижувати швидкість.
Згідно відеозапису, пішохід перебував за межами проїзної частини дороги, тобто не був на пішохідному переході, а здійснив вибігання (різке прискорення руху у підвищеному темпі руху) після того, як автомобіль Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 , зупинився без потреби. 
Також суд хибно зазначив, що апелянтом не були вжиті заходи для зупинки автомобіля. На одному із фотознімків, які було надані суду, вбачаються сліди екстреного гальмування,
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові хибно зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Шкода Октавія А5, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки автомобіль, яким він керував має д.н.з НОМЕР_3 .
На підставі наведеного ОСОБА_1 просить постанову Заводського районного суду міста Кам`янського від 14.01.2026 скасувати, встановити в мотивувальній частині рішення суду вину пішохода та водія Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 та закрити справу відносно нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2  подала до апеляційного суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду міста Кам`янського від 14.01.2026 — без змін, як законну та вмотивовану. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження по справі щодо нього за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Додатково зауважив, що місцевий суд помилково у своєму рішенні зазначив, що пішохід був на пішохідному переході, але згідно долучених ним до апеляційної скарги висновків автотехнічного експерта від 10.02.2026 саме невстановлений пішохід та водій а/м “Сітроен Берлінго”, д.н.з. НОМЕР_2 порушили ПДР і саме на них повинні бути складені адмінпротоколи. Сам він вважає, що водій ОСОБА_3 безпідставно зупинила автомобіль перед пішохідним переходом, оскільки з відеозапису убачається, що пішохід не збирався переходити дорогу, а коли він став об`їжджати Сітроен Берлінго справ, то побачив, що пішохід раптово вибіг на пішохідний перехід, тому він застосував екстрене гальмування, але не встиг повністю загальмувати і зіткнувся з попереду стоячим автомобілем Сітроен Берлінго. 

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови, місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, наявні в матеріалах провадження, які перевірені та досліджені під час апеляційного перегляду справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №497322 від 29.10..2025, складного стосовно ОСОБА_1 , 29.10.2025 об 11:27 год., м.Кам`янське, вул.Бурхана, водій автомобіля Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати ним та дотримуватись безпечної дистанції до транспортного засобу, який рухався попереду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ст.124 КУпАП.
Зазначено, що свідки не залучались, до протоколу додаються пояснення водії, схемі місця ДТП.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що у відповідній графі міститься власноручний підпис ОСОБА_1 .
У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказано «на окремому аркуші».
Вказано, що тимчасово вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавалось.
Протокол підписаний працівником поліції, який його складав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).

У схемі місця ДТП від 29.10.2025 відображено місце розташування автомобілів Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 , та Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП, дорожню розмітку 4.3, 1.5, 1.14.1 ПДР.
Зазначено, що ДТП сталася при денному освітленні, покриття проїзної частини сухе, дорожнє огородження вздовж проїзної частини відсутнє, дорожні знаки пріоритету на головній дорозі відсутні, наявний наземний пішохідний перехід з дорожніми знаками та розміткою, наявна горизонтальна розмітка проїжджої частини.
Також у схемі місця ДТП відображено пошкодження транспортних засобів, які вони отримали в результаті ДТП, а саме: автомобіль Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 отримав пошкодження передньої частини транспортного засобу, а автомобіль Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 — задньої частини. 
В графі «Вид пригоди» вказано «зіткнення».
Кількість учасників ДТП — 2, порушення пункту ПДР: 12.1, 13.1. Огляд водіїв на стан сп`яніння не проводився. 
Схема місця ДТП підписана працівником поліції, який її складав, а також учасниками події — водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.3).

Відповідно до рапорту поліцейського Кам`янського РУП, 29.10.2025 під час несення служби об 11.25 годин було отримано повідомлення про ДТП за адресою: вул. Бурхана. По прибуттю на місце події було встановлювано водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати та дотримуватись безпечної дистанції до транспортного засобу, який рухався попереду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол ЕПР1 № 497322 за ст. 124 КУпАП (а.с.2).

За поясненнями водія ОСОБА_2 від 29.10.2025, в цей день вона керувала автомобілем Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 , їхала в бік готелю «Зоря» по вулиці Бурхана. Зупинилась перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішохода, який перебігав дорогу. В цей час відчула удар в задню частину свого автомобіля. Автомобіль отримав механічні пошкодження, травмованих немає. Коли вийшла з автомобіля, побачила, що її транспортний засіб вдарив автомобіль Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.4).

Водій ОСОБА_1 працівникам поліції надав власноручні пояснення, відповідно до яких 29.10.2025 він керував автомобілем Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по вул. Бархана в напрямку готелю «Зоря». Перед ним їхав автомобіль Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 , який почав знижувати швидкість, їхавши в лівому рядку. ОСОБА_1 почав перестроюватися в правий ряд, і перед пішохідним переходом побачив, як пішохід стояв, а потім почав вибігати на дорогу. ОСОБА_1 натиснув на гальма, щоб запобігти наїзду на пішохода прийняв вліво та скоїв наїзд на автомобіль, що зупинився перед ним. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Травмованих немає. Швидкість автомобіля була невелика. Всі тверезі (а.с.5). 

Судом досліджено відеозапис «FILE20251029-121921-028678-202510291134» відеореєстратора з автомобіля Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 , долучений в електронному вигляді до матеріалів провадження ОСОБА_1 , на якому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.10.2025.

Крім того судом апеляційної інстанції досліджено долучений ОСОБА_1 до матеріалів провадження висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження з обставин і механізму ДТП № 10.1/002-Д від 10.02.2026, відповідно до якого в зафіксованій відеозаписом дорожній обстановці водій автомобіля Сітроен ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинна була діяти відповідно до вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху; при зафіксованому відеозапису механізмі пригоди дії водія автомобіля Сітроен ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху. В зафіксованій відеозаписом дорожній обстановці невстановлений пішохід, для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п.4.14 (ч.«а,б») Правил дорожнього руху; при зафіксованому відеозаписом механізмі пригоди дії невстановленого пішохода не відповідали вимогам п.4.14 (ч. «а,б») Правил дорожнього руху (а.с.115-124).

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Апеляційний суд, дослідивши зміст наявних у матеріалах справи доказів, дійшов до висновку про правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. Наявні в матеріалах провадження докази є належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.
При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та матеріали справи свідчать про те, що саме внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог п.12.1 ПДР виникла дана дорожньо-транспортна пригода, оскільки останній 29.10.2025, керуючи автомобілем Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати ним та дотримуватись безпечної дистанції до транспортного засобу, який рухався попереду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам, обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 про те, що у настанні дорожньо-транспортної пригоди винні інші особи, а саме пішохід, водій автомобіля Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 , - ОСОБА_2 та особи, відповідальні за стан дороги, - не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. 
При цьому посилання апелянта, як на доказ своєї невинуватості, на висновок експерта за результатами проведення експертного дослідження з обставин і механізму ДТП від 10.02.2026 № 10.1./002-Д, відповідно до якого в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху, а дії невстановленого пішохода не відповідали вимогам п.4.14 (ч. «а,б») Правил дорожнього руху, не спростовують висновків місцевого суду щодо вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у порушенні ним п.12.1 Правил дорожнього руху, що у даному випадку призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.
Апеляційний суд зауважує, що звертаючись до експерта, ОСОБА_1 не було поставлено перед експертом питання про відповідність чи невідповідність його власних дій вимогам Правил дорожнього руху, як водія та учасника ДТП, а також про причинно-наслідковий зв`язок між діями водіїв, пішохода та настанням події ДТП. 
Водночас клопотання про призначення відповідної автотехнічної експертизи під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 не заявлялося.
Як цілком обґрунтовано зазначив суд першої інстанції у постанові, що долученим ОСОБА_1 до матеріалів провадження відеозаписом підтверджується, що водій автомобіля Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 здійснювала рух попереду автомобіля Шкода Октавіа А5, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 в лівій смузі руху. Водій автомобіля Сітроен ОСОБА_2 після повороту почала гальмувати, оскільки на нерегульованому пішохідному переході перебував пішохід, який очікував на можливість перейти дорогу в установленому для цього місці. У свою чергу водій автомобіля Шкода ОСОБА_1 почав перестроюватись в праву смугу руху, не змінюючи при цьому свою швидкість.
Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 14 січня 2026 року, чим він порушив вимоги пункту 12.1 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
У свою чергу належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягається до адміністративної відповідальності під час апеляційного розгляду не надано.
Апеляційні доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції не було розглянуто та не винесено постанову за результатом розгляду клопотання ОСОБА_1 про направлення судового рішення на виконання до відділу поліції щодо розшуку пішохода, притягнення його до адміністративної відповідальності, а також щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля Сітроен Берлінго, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , не відповідають дійсності, оскільки таке клопотання було вирішено судом під час судового засідання 09.12.2025 в усній формі, без виходу до нарадчої кімнати. Рішення суду щодо розгляду клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності було внесено до журналу судового засідання (а.с.40-44).
Щодо доводів апелянта про те, що у протоколу про адміністративне правопорушення та в оскаржувані постанові хибно зазначено державний номерний знак автомобіля ОСОБА_1 НОМЕР_1 , замість вірного: НОМЕР_3 , то зазначена технічна помилка жодним чином не спростовує доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
В апеляційній скарзі містяться також інші доводи, які зводяться до дослівного викладу положень КУпАП, без їх належного співвідношення до доказів та фактичних обставин цієї справи, тому не потребують детального аналізу апеляційним судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ, а правова оцінка та мотиви апеляційного суду за всіма ключовими доводам сторони захисту, на які апелянт акцентував увагу в апеляційній скарзі, викладені вище.
Застосовуючи такий підхід, апеляційний суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 р., заява № 4909/04, § 58). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн., у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 14 січня 2026 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 14 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ        В.В. РУДЕНКО