КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Справа № 755/17967/25
№ 33/824/2180/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року м. Київ 

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Зеленчука М.М..

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Горобівського Івана Григоровича на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва Вовк О.І. від 06 березня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №440473, 01.09.2025 року об 11 год. 53 хв. по просп. Соборності, 2/1 у місті Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Seat Leon», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився у лікаря нарколога, стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком лікаря-нарколога №004398 від 01.09.2025 року, чим порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2026 рокуОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Накладено на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп. судового збору.
Не погоджуючись з такою постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Горобівський І.Г. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду на підставі клінічних ознак, без проведення лабораторних досліджень є неналежним доказом перебування водія у стані наркотичного сп'яніння, оскільки було порушено порядок проведення огляду та порядок оформлення результатів такого огляду.
В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а відтак є відсутньою об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Вказує, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння грунтуються на підставі припущень.
В діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
Посилається на те, що, вийшовши за межі судового розгляду справи (за межі фабули протоколу), не вирішивши питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, всебічно не дослідивши усіх доказів по справі, та не надавши їм належної правової оцінки, судом першої інстанції було істотно порушено норми процесуального права, а саме ст.ст. 213, 221, 245, 252 та ст. 278 КУпАП.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Горобівський І.Г. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи постанову про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд виходив з того, що його вина підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, .
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Водночас відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Тобто, огляд особи на стан наркотичного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, відбувається виключно у медичному закладі, а не поліцейським на місці зупинки.
Порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння врегульований розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.
Згідно п.п.3-4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Згідно п.п.7-8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (п.10 розділу ІІІ Інструкції).
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції).
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 розділу ІІІ Інструкції).
Відповідно до положень п.22 розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Судом першої інстанції встановлено, що у зв`язку із виявленням працівником поліції у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, останній у встановленому законом порядку був доставлений до медичного закладу - КНП «київська міська клінічна лікарня № 10.
З огляду на виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння лікар-нарколог запропонував йому для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення речовин, що спричинили стан наркотичного сп`яніння, здати зразок біологічного середовища - сечу. ОСОБА_1 , посилаючись на фізичну неможливість здати сечу, не здав її, про що міститься відмітка в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004398 від 01 вересня 2025 року.
Суд першої інстанції викликав лікаря-нарколога ОСОБА_2 , яким 01 вересня 2025 року встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
Лікар ОСОБА_2 надав пояснення в суді першої інстанції та зазначив, що під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 ухилявся від належного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, намагався використати замінну сечу, а також у його особистих речах було виявлено презерватив підмінним біологічним матеріалом. 
Лікар ОСОБА_2 зазначив, що відповідно до Міжнародної класифікації хвороб, основою для встановлення стану сп`яніння є клінічна картина, тоді як лабораторні дослідження мають додаткове значення. Клінічний огляд ОСОБА_1 показав наявність ознак наркотичного сп`яніння, що відображено в акті медичного огляду.
Лікар пояснив, що проведення огляду здійснюється за біологічним матеріалом (сеча), оскільки лише за його допомогою визначаються 18 показників наявності наркотичних речовин. Контейнер із сечею, який було надано ОСОБА_1 , не був направлений на дослідження у зв`язку з недостатньою кількістю матеріалу (не менше 60 мл). Інші методи лабораторного дослідження (кров, змиви) не застосовуються.
На підставі огляду та клінічних ознак лікар встановив, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання невідомої речовини. Лікар наголосив, що препарат «Простатін», на який посилався ОСОБА_1 , не міг спричинити стан, у якому він перебував під час огляду. Вживання інших лікарських препаратів не могло пояснити спостережувану поведінку.
Під час огляду лікарем встановлено наступні клінічні показники: артеріальний тиск 154/94 мм рт. ст., пульс 142 уд./хв., наявність ністагму при погляді вбік (піддьоргування очних яблук), що є типовою ознакою інтоксикації наркотичного походження.
Лікар ОСОБА_2 також зазначив, що стан поведінки ОСОБА_1 , його спроби ухилитися від здачі біологічного матеріалу та суперечливі пояснення є додатковими ознаками стану наркотичного сп`яніння, що підтверджують клінічний діагноз.
На підставі всього комплексу клінічних та поведінкових ознак, зафіксованих під час огляду, лікар ОСОБА_2 дійшов висновку про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання невідомої речовини, що підтверджено відповідними записами в акті медичного огляду.
Отже, апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року. Зокрема з порушенням п.п.7-8 розділу ІІІ Інструкції, яка вказує на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково взяв до уваги висновок про результати медичного огляду на стан сп`яніння, складені КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10», які не відповідають вищевказаній Інструкції і не є належними доказами перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що предметом лабораторного дослідження може бути не тільки сеча, а й слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров (п.п.12-13 розділу ІІІ Інструкції).
Будь-яких відомостей щодо неможливості лікаря взяти вказані біологічні зразки у ОСОБА_1 , з огляду на неможливість отримати сечу, матеріали справи не містять.
Таким чином, під час перегляду справи апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року.
При розгляді апеляційної скарги відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Так згідно ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а відтак постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2026 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Горобівського Івана Григоровича - задовольнити.
Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2026 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду В.В. Саліхов