ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 березня 2026 року справа №200/7298/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника позивача Звонарьова Валентина Вадимовича та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року (повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року) у справі № 200/6450/25 (суддя в І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - Управління) про:

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 06.06.2025 № 057150014011;
- зобов`язання призначити з 23 лютого 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 із зарахуванням 
до страхового стажу періодів: 11 квітня 2001 року – 30 квітня 2001 року, 23 лютого 2015 року – 28 лютого 2015 року, 
до пільгового стажу за Списком №1 періодів: 01 січня 2010 року – 18 січня 2010 року, 01 лютого 2010 року – 24 лютого 2010 року, 01 березня 2010 року – 24 березня 2010 року, 01 квітня 2010 року – 26 квітня 2010 року, 01 травня 2010 року – 31 травня 2010 року, 01 червня 2010 року – 15 червня 2010 року, 01 липня 2010 року – 25 липня 2010 року, 01 серпня 2010 року – 28 серпня 2010 року, 01 вересня 2010 року – 26 вересня 2010 року, 01 жовтня 2010 року – 31 жовтня 2010 року, 01 листопада 2010 року – 20 листопада 2010 року, 01 грудня 2010 року – 25 грудня 2010 року, 01 січня 2011 року – 31 січня 2011 року, 01 лютого 2011 року – 14 лютого 2011 року, 01 березня 2011 року – 25 березня 2011 року, 01 квітня 2011 року – 24 квітня 2011 року, 01 травня 2011 року – 28 травня 2011 року, 01 червня 2011 року – 24 червня 2011 року, 01 липня 2011 року – 27 липня 2011 року, 01 серпня 2011 року – 27 серпня 2011 року, 01 вересня 2011 року – 30 вересня 2011 року, 01 жовтня 2011 року – 22 жовтня 2011 року, 01 листопада 2011 року – 23 листопада 2011 року, 01 грудня 2011 року – 28 грудня 2011 року, 01 січня 2012 року – 28 січня 2012 року, 01 лютого 2012 року – 25 лютого 2012 року, 01 березня 2012 року – 21 березня 2012 року, 01 квітня 2012 року – 20 квітня 2012 року, 01 травня 2012 року – 28 травня 2012 року, 01 червня 2012 року - 27 червня 2012 року, 01 липня 2012 року – 27 липня 2012 року, 01 серпня 2012 року – 27 серпня 2012 року, 01 вересня 2012 року – 30 вересня 2012 року, 01 жовтня 2012 року – 28 жовтня 2012 року, 01 листопада 2012 року – 21 листопада 2012 року, 01 грудня 2012 року – 27 грудня 2012 року, 01 січня 2013 року – 26 січня 2013 року, 01 лютого 2013 року – 24 лютого 2013 року, 01 березня 2013 року – 28 березня 2013 року, 01 квітня 2013 року – 27 квітня 2013 року, 01 травня 2013 року – 31 травня 2013 року, 01 серпня 2013 року – 29 серпня 2013 року, 01 вересня 2013 року – 23 вересня 2013 року, 01 жовтня 2013 року – 31 жовтня 2013 року, 01 листопада 2013 року – 30 листопада 2013 року, 01 грудня 2013 року – 31 грудня 2013 року, 01 січня 2014 року – 28 січня 2014 року, 01 лютого 2014 року – 21 лютого 2014 року, 01 березня 2014 року – 31 березня 2014 року, 01 квітня 2014 року - 29 квітня 2014 року, 01 травня 2014 року – 27 травня 2014 року, 01 вересня 2015 року – 24 вересня 2015 року, 01 жовтня 2015 року – 21 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року - 18 листопада 2015 року, 01 грудня 2015 року – 25 грудня 2015 року, 01 січня 2016 року – 25 січня 2016 року, 01 березня 2016 року – 15 березня 2016 року, 01 липня 2016 року – 27 липня 2016 року, 01 серпня 2016 року – 02 серпня 2016 року, 01 вересня 2019 року – 03 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року – 12 жовтня 2019 року, 01 листопада 2019 року - 02 листопада 2019 року, 01 січня 2020 року – 21 січня 2020 року, 01 лютого 2020 року – 06 лютого 2020 року, 01 березня 2020 року – 07 березня 2020 року, 01 квітня 2020 року – 06 квітня 2020 року, 01 травня 2020 року – 01 травня 2020 року, 01 липня 2020 року – 03 липня 2020 року, 01 серпня 2020 року – 05 серпня 2020 року, 01 вересня 2020 року – 02 вересня 2020 року, 01 жовтня 2020 року – 05 жовтня 2020 року, 01 листопада 2020 року – 03 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року – 02 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року – 04 січня 2021 року, 01 лютого 2021 року – 08 лютого 2021 року, 01 березня 2021 року – 03 березня 2021 року, 01 червня 2021 року – 01 червня 2021 року, 01 вересня 2021 року – 06 вересня 2021 року, 01 жовтня 2021 року – 03 жовтня 2021 року, 01 листопада 2021 року – 05 листопада 2021 року, 01 грудня 2021 року – 05 грудня 2021 року. 

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23 лютого 2022 року через портал електронних послуг ПФУ звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Заява зареєстрована за вх. №2564 від 23.02.2022.
Рішенням відповідача від 06.06.2025 № 057150014011 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недостатністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1.
Вважає спірне рішення протиправним та просив його скасувати.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.06.2025 № 057150014011.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 лютого 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 05 квітня 2001 року по 30 квітня 2001 року та з 23 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року; до пільгового стажу за Списком № 1: з 01 січня 2010 року по 18 січня 2010 року, з 01 лютого 2010 року по 24 лютого 2010 року, з 01 березня 2010 року по 24 березня 2010 року, з 01 квітня 2010 року по 26 квітня 2010 року, з 01 травня 2010 року по 31 травня 2010 року, з 01 червня 2010 року по 15 червня 2010 року, з 01 липня 2010 року по 25 липня 2010 року, з 01 серпня 2010 року по 28 серпня 2010 року, з 01 вересня 2010 року по 26 вересня 2010 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2010 року, з 01 листопада 2010 року по 20 листопада 2010 року, з 01 грудня 2010 року по 25 грудня 2010 року, з 01 січня 2011 року по 31 січня 2011 року, з 01 лютого 2011 року по 14 лютого 2011 року, з 01 березня 2011 року по 25 березня 2011 року, з 01 квітня 2011 року по 24 квітня 2011 року, з 01 травня 2011 року по 28 травня 2011 року, з 01 червня 2011 року по 24 червня 2011 року, з 01 липня 2011року по 27 липня 2011 року, з 01 серпня 2011 року по 27 серпня 2011 року, з 01 вересня 2011 року по 30 вересня 2011 року, з 01 жовтня 2011 року по 22 жовтня 2011 року, з 01 листопада 2011 року по 23 листопада 2011 року, з 01 грудня 2011 року по 28 грудня 2011 року, з 01 січня 2012 року по 28 січня 2012 року, з 01 лютого 2012 року по 25 лютого 2012 року, з 01 березня 2012 року по 21 березня 2012 року, з 01 квітня 2012 року по 20 квітня 2012 року, з 01 травня 2012 року по 28 травня 2012 року, з 01 червня 2012 року по 27 червня 2012 року, з 01 липня 2012 року по 27 липня 2012 року, з 01 серпня 2012 року по 27 серпня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 вересня 2012 року, з 01 жовтня 2012 року по 28 жовтня 2012 року, з 01 листопада 2012 року по 21 листопада 2012 року, з 01 грудня 2012 року по 27 грудня 2012 року, з 01 січня 2013 року по 26 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 24 лютого 2013 року, з 01 березня 2013 по 28 березня 2013 року, з 01 квітня 2013 року по 27 квітня 2013 року, з 01 травня 2013 року по 31 травня 2013 року, з 01 серпня 2013 року по 29 серпня 2013 року, з 01 вересня 2013 року по 23 вересня 2013 року, з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, з 01 листопада 2013 року по 30 листопада 2013 року, з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року, з 01 січня 2014 по 28 січня 2014 року, з 01 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року, з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 01 квітня 2014 року по 29 квітня 2014 року, з 01 травня 2014 року по 27 травня 2014 року, з 23.02.2015 по 28.02.2015, з 01 вересня 2015 року по 24 вересня 2015 року, з 01 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2015 року, з 01 листопада 2015 року по 18 листопада 2015 року, з 01 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 25 січня 2016 року, з 01 березня 2016 року по 15 березня 2016 року, з 01 липня 2016 року по 27 липня 2016 року, з 01 серпня 2016 року по 02 серпня 2016 року, з 01 вересня 2019 року по 03 вересня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 12 жовтня 2019 року, 01 листопада 2019 року по 02 листопада 2019 року, з 01 січня 2020 року по 21 січня 2020 року, з 01 лютого 2020 року по 06 лютого 2020 року, з 01 березня 2020 року по 07 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 06 квітня 2020 року, з 01 травня 2020 року, з 01 липня 2020 року по 03 липня 2020 року, з 01 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року, з 01 вересня 2020 року по 02 вересня 2020 року, з 01 жовтня 2020 року по 05 жовтня 2020 року, з 01 листопада 2020 року по 03 листопада 2020 року, з 01 грудня 2020 року по 02 грудня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 04 січня 2021 року, з 01 лютого 2021 року по 08 лютого 2021 року, з 01 березня 2021 року по 03 березня 2021 року, 01 червня 2021 року, з 01 вересня 2021 року по 06 вересня 2021 року, з 01 жовтня 2021 року по 03 жовтня 2021 року, з 01 листопада 2021 року по 05 листопада 2021 року, з 01 грудня 2021 року по 05 грудня 2021 року з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що повним та ефективним поновленням порушеного права буде саме зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.
Просив скасувати рішення місцевого суду в частині, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги.
Пунктом 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1— становить лише за доданими документами — 07 років 04 місяці 12 днів.
Пільговий стаж позивача зараховано згідно індивідуальних відомостей по спецстажу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5.
Просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Як встановлено судом зі спірного рішення, 23.02.2022 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (за Списком № 1).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.06.2025 № 057150014011 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових у зв`язку із недостатністю пільгового стажу за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 23.02.2022.
Вказаним рішенням встановлено вік заявника на момент звернення 50 років 3 місяці 3 дні. Страховий стаж особи - 27 років 9 місяців 18 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 10 років. Пільговий стаж - 7 років 4 місяці 12 днів.
Пільговий стаж у ПРАТ «ММК ім. Ілліча» враховано згідно з інформацією, що міститься в індивідуальних даних про застраховану особу, згідно сплати внесків (ОК-5), оскільки відсутні дані про атестацію за всі періоди роботи.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку стажу позивача форми РС-право, до пільгового стажу позивача за Списком № 1 не зараховано наступні періоди:
- з 05.04.2001 по 30.04.2001 (також не зараховано до страхового стажу), з 09.09.2001 по 31.12.2001, з 20.07.2002 по 31.12.2002, з 12.08.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2004, з 10.12.2004 по 31.12.2004, з 14.09.2005 по 31.12.2005, з 04.10.2006 по 31.12.2006, з 01.01.2007 по 31.03.2007, з 14.12.2007 по 31.12.2007, з 27.09.2008 по 31.12.2008, з 01.07.2009 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 31.05.2014, з 25.07.2014 по 31.07.2014, з 29.08.2014 по 31.08.2014, з 26.09.2014 по 30.09.2014, з 29.10.2014 по 31.10.2014, з 25.11.2014 по 30.11.2014, з 23.01.2015 по 31.01.2015, з 25.03.2015 по 31.03.2015, з 01.04.2015 по 30.04.2015, з 16.05.2015 по 31.05.2015, з 25.06.2015 по 30.06.2015, з 10.08.2015 по 02.08.2016, з 29.05.2017 по 31.01.2022.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1.7, 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).
Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105. Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2,наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.
Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.
Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , позивач працював:
- 11.04.2001 прийнятий у цех ремонту металургійного обладнання № 2 слюсарем- ремонтником металургійного обладнання;
- 01.01.2003 переведений слюсарем-ремонтником металургійного обладнання 4 розряду;
- 21.02.2013 переведений в цех з ремонту металургійного обладнання № 2 слюсарем-ремонтником з ремонту металургійного обладнання 5 розряду;
- 09.08.2015 – звільнений за переведенням у ТОВ «МЕТІНВЕТ-ПРОМСЕРВІС».
Суд вказує, що позивачем не надано у повному обсязі його трудову книжку.
Відповідно до довідки ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 28.07.2021 № 926 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач у періоди з 11.04.2001 по 02.01.2014 (08 років 07 місяців 01 день) та з 03.01.2014 по 09.08.2015 (01 рік 03 місяці 15 днів) виконував роботи у прокатному виробництві за професією робітника ремонтної служби, зайнятого ремонтного устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 (слюсар-ремонтник), що передбачена Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003, Список № 1, розділ 3, підрозділ 3, пункт а, код КП 3.3а -3б.
Наказом ТОВ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2009 № 98 професію «слюсаря-ремонтника» атестовано за списком № 1.
Наказом ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2014 № 330 професію «слюсаря-ремонтника» атестовано за списком № 1.
Суд вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Професія позивача «слюсар-ремонтник» віднесено до Списку № 1 розділ 3, підрозділ 3, пункт а, код КП 3.3а, що у повній мірі підтверджено вказаною вище довідкою.

Щодо періодів після 10.08.2015 суд зазначає наступне.
Представником позивача при зверненні до суду не надано трудової книжки позивача у повному обсязі.
Також відповідачем не було виконано ухвалу суду в частині надання заяви позивача від 23.02.2022 разом з усіма доданим до неї документами, розрахунку стажу позивача форми РС-право.
У схожій справі № 216/8709/15-а(2-а/216/17) Верховний Суд у постанові від 24.06.2021 дійшов висновку про те, що відсутність відомостей про характер умов праці, та про зайнятість у шкідливих умовах праці повний робочий день у спірний період унеможливлює підтвердження права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2. 
В подальшому вказаний висновок підтримано Верховним Судом, зокрема, у постанові від 22 жовтня 2025 року у справі № 200/7392/24.
Суд вважає вказаний висновок застосовним і до спірних у цій справі правовідносини, оскільки підтвердження пільгового стажу за Списком № 1 та Списком № 2 регулюється однаковими нормами права.
З наведеного слідує, що зазначена у пільгових довідках інформація має пріоритет над записами у трудовій книжці.
Відповідно до довідки ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 16.02.2022 № 81, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, позивач з 10.08.2015 по теперішній час (тобто, 16.02.2022) виконував ремонтні роботи в агломераційному виробництві (ЦРВУ) у якості працівника, який зайнятий ремонтом устаткування в умовах дільничного виробництва: слюсар-ремонтник, Згідно Списку № 1 Розділу ІІ підрозділу 2 – тривалість 1 рік 6 місяців 14 днів.
Наказом ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 29 травня 2020 року № П/100/29.05.2020/1 проведено атестацію робочих місць за умовами праці структурних підрозділів Філії з поточних ремонтів, Дирекції з ремонтів прокатного виробництва, Дирекції з ремонту агломератного та сталеплавильного виробництва.
Вказаним наказом професію віднесено «слюсар-ремонтник» у цесі вантажопідйомного устаткування як до списку № 1, та і до Списку № 2.
Отже, приналежність виконуваних робіт слюсарем-ремонтником ЦРВУ до Списку № 1 залежала від конкретної виконуваної ним роботи, що мала періодичний характер.
Згідно з Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб, який є додатком до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435, в редакції наказу Мінфіну від 15.05.2018 № 511:
- код підстави ЗПЗ013А1 діє з 05 листопада 1991 року та має назву «Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам».
- код підстави ЗПЗ013Б1 визначає працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.
Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), страхувальником позивача обчислено відомості по спецстажу позивача за період 1999-2022 рік.
Співставляючи відомості за розрахунком РС-право та відомостями з ОК-5 за кодом ЗПЗ013А1, суд вказує, що до пільгового стажу позивача не зараховано наступні періоди: 01 січня 2010 року – 18 січня 2010 року, 01 лютого 2010 року – 24 лютого 2010 року, 01 березня 2010 року – 24 березня 2010 року, 01 квітня 2010 року – 26 квітня 2010 року, 01 травня 2010 року – 31 травня 2010 року, 01 червня 2010 року – 15 червня 2010 року, 01 липня 2010 року – 25 липня 2010 року, 01 серпня 2010 року – 28 серпня 2010 року, 01 вересня 2010 року – 26 вересня 2010 року, 01 жовтня 2010 року – 31 жовтня 2010 року, 01 листопада 2010 року– 20 листопада 2010 року, 01 грудня 2010 року – 25 грудня 2010 року, 01 січня 2011 року – 31 січня 2011 року, 01 лютого 2011 року – 14 лютого 2011 року, 01 березня 2011 року – 25 березня 2011 року, 01 квітня 2011 року – 24 квітня 2011 року, 01 травня 2011 року – 28 травня 2011 року, 01 червня 2011 року – 24 червня 2011 року, 01 липня 2011 року – 27 липня 2011 року, 01 серпня 2011 року – 27 серпня 2011 року, 01 вересня 2011 року – 30 вересня 2011 року, 01 жовтня 2011 року – 22 жовтня 2011 року, 01 листопада 2011 року – 23 листопада 2011 року, 01 грудня 2011 року– 28 грудня 2011 року, 01 січня 2012 року – 28 січня 2012 року, 01 лютого 2012 року – 25 лютого 2012 року, 01 березня 2012 року – 21 березня 2012 року, 01 квітня 2012 року – 20 квітня 2012 року, 01 травня 2012 року – 28 травня 2012 року, 01 червня 2012 року - 27 червня 2012 року, 01 липня 2012 року – 27 липня 2012 року, 01 серпня 2012 року – 27 серпня 2012 року, 01 вересня 2012 року – 30 вересня 2012 року, 01 жовтня 2012 року – 28 жовтня 2012 року, 01 листопада 2012 року – 21 листопада 2012 року, 01 грудня 2012 року – 27 грудня 2012 року, 01 січня 2013 року – 26 січня 2013 року, 01 лютого 2013 року – 24 лютого 2013 року, 01 березня 2013 року – 28 березня 2013 року, 01 квітня 2013 року – 27 квітня 2013 року, 01 травня 2013 року – 31 травня 2013 року, 01 серпня 2013 року – 29 серпня 2013 року, 01 вересня 2013 року – 23 вересня 2013 року, 01 жовтня 2013 року – 31 жовтня 2013 року, 01 листопада 2013 року – 30 листопада 2013 року, 01 грудня 2013 року – 31 грудня 2013 року, 01 січня 2014 року – 28 січня 2014 року, 01 лютого 2014 року – 21 лютого 2014 року, 01 березня 2014 року – 31 березня 2014 року, 01 квітня 2014 року - 29 квітня 2014 року, 01 травня 2014 року – 27 травня 2014 року, 01 вересня 2015 року – 24 вересня 2015 року, 01 жовтня 2015 року – 21 жовтня 2015 року, 01 листопада 2015 року - 18 листопада 2015 року, 01 грудня 2015 року – 25 грудня 2015 року, 01 січня 2016 року – 25 січня 2016 року, 01 березня 2016 року – 15 березня 2016 року, 01 липня 2016 року – 27 липня 2016 року, 01 серпня 2016 року – 02 серпня 2016 року, 01 вересня 2019 року – 03 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року – 12 жовтня 2019 року, 01 листопада 2019 року - 02 листопада 2019 року, 01 січня 2020 року – 21 січня 2020 року, 01 лютого 2020 року – 06 лютого 2020 року, 01 березня 2020 року – 07 березня 2020 року, 01 квітня 2020 року – 06 квітня 2020 року, 01 травня 2020 року, 01 липня 2020 року – 03 липня 2020 року, 01 серпня 2020 року – 05 серпня 2020 року, 01 вересня 2020 року – 02 вересня 2020 року, 01 жовтня 2020 року – 05 жовтня 2020 року, 01 листопада 2020 року – 03 листопада 2020 року, 01 грудня 2020 року – 02 грудня 2020 року, 01 січня 2021 року – 04 січня 2021 року, 01 лютого 2021 року – 08 лютого 2021 року, 01 березня 2021 року – 03 березня 2021 року, 01 червня 2021 року, 01 вересня 2021 року – 06 вересня 2021 року, 01 жовтня 2021 року – 03 жовтня 2021 року, 01 листопада 2021 року – 05 листопада 2021 року, 01 грудня 2021 року – 05 грудня 2021 року.
Відомості по спецстажу за 2017 рік в ОК-5 відсутні. Зарахування до пільгового стажу позивача будь-яких періодів 2017-2018 років не є спірними у цій справі.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача 11 квітня 2001 – 30 квітня 2001, 23 лютого 2015 – 28 лютого 2015.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема у Законі України «Про пенсійне забезпечення», йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «страховий стаж», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до форми ОК-5, позивач (з урахуванням меж позовних вимог) у періоди з 05.04.2001 по 30.04.2001, з 23.02.2015 по 28.02.2015 отримував заробітну плату, з якої страхувальником сплачувались страхові внески.
Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи позивача з 05.04.2001 по 30.04.2001, з 23.02.2015 по 28.02.2015.
Період з 01.04.2001 по 04.04.2001 зараховано до страхового стажу позивача.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 , позивач працював:
- 11.04.2001 прийнятий у цех ремонту металургійного обладнання № 2 слюсарем- ремонтником металургійного обладнання.
З 05.04.2001 по 10.04.2021 позивач не працював.
Відповідно до форми ОК-5, в лютому сплачено страхові внески за 4 дні на одному з підприємств (період з 01.04.2001 по 04.04.2001) та за 20 днів на іншому (період з 11.04.2001 по 30.04.2001).
В позові також заявлено вимоги щодо врахування стажу з 11, а не з 05 квітня 2001 року.
Отже, рішення місцевого суду в цій частині підлягає зміні, а апеляційна скарга відповідача – частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог призначити з 23 лютого 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020, суд першої інстанції зазначив наступне.
Як вже зазначалось судом раніше, згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року
№ 1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення“ від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Пунктом 3 резолютивної частини рішення зокрема визначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення“ від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
„На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, в розрізі даної справи існує колізія між нормою ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ в частині наявності необхідного страхового стажу для призначення чоловікам пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 – 25 років за Законом № 1058 та 20 років за Законом № 1788.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи пенсійного органу про те, що відповідно до ст. 5 Закону № 1058 дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058.
Велика Палата Верховного Суду також не погодилась з посиланням пенсійного органу на абзац другий пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до якого положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку пенсійного органу, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788 відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788 всі інші положення, чого зроблено не було.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20.
Суд зазначає, спірним у цій справі рішенням відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії у зв`язку із недостатністю пільгового стажу за Списком № 1.
Суд першої інстанції вказав, що станом на дату прийняття рішення у справі відповідачем не розглянуто заяву позивача, не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зазначені вище періоди його роботи, а отже, не прийнято відповідного рішення про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії.
Отже, в цій частині вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають.

Проте, такі висновки місцевого суду є необґрунтованими.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 06.06.2025 прийняло рішення № 057150014011, тобто, відповідач вже реалізував владні повноваження. Відповідач прийняв до розгляду заяву позивача з доданими до неї документами, здійснив розрахунок стажу як страхового (загального), так і пільгового, застосував до заяви позивача норми закону, які вважав за необхідне, та прийняв рішення, яке підписане уповноваженою на те посадовою особою. Відтак, висновок суду про те, що станом на дату прийняття рішення у справі відповідачем не розглянуто заяву позивача, не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зазначені вище періоди його роботи, а отже, не прийнято відповідного рішення про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії, не відповідає дійсним обставинам справи.

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово вказував на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. 
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. 
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. 
Відтак, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. 
Отже, суд повинен був під час розгляду справи оцінити надані докази та перевірити пільговий стаж роботи та чи достатньо його для наявності права позивача на призначення пенсії відповідно до законодавства, а зобов`язання відповідача за достатньої його наявності призначити пенсію із врахуванням такого стажу роботи не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, та виключало б можливість повторного порушення прав позивача з тих самих підстав відповідачем.
Більш того, саме такий спосіб захисту прав позивача (зобов`язання призначити пенсію) був застосований Верховним Судом у постанові від 21.04.2021, зміненій лише в мотивувальній частині постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20 з аналогічного спору. Висновки Верховного Суду відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
В оскаржуваному позивачем рішенні відповідача про відмову в призначенні пенсії останнім не заперечується, що страховий стаж позивача складає більше 27 років, чого достатньо для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. 
Досягнення позивачем 50 років як другої умовим призначення такої пенсії також відповідачем не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до довідки ПрАТ «ММК ім. Ілліча» від 28.07.2021 № 926 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач у періоди з 11.04.2001 по 02.01.2014 (08 років 07 місяців 01 день) та з 03.01.2014 по 09.08.2015 (01 рік 03 місяці 15 днів) виконував роботи у прокатному виробництві за професією робітника ремонтної служби, зайнятого ремонтного устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники яких користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 (слюсар-ремонтник), що передбачена Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003, Список № 1, розділ 3, підрозділ 3, пункт а, код КП 3.3а -3б.
Відповідно до довідки ТОВ «Метінвест-Промсервіс» від 16.02.2022 № 81, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, позивач з 10.08.2015 по теперішній час (тобто, 16.02.2022) виконував ремонтні роботи в агломераційному виробництві (ЦРВУ) у якості працівника, який зайнятий ремонтом устаткування в умовах дільничного виробництва: слюсар-ремонтник, Згідно Списку № 1 Розділу ІІ підрозділу 2 – тривалість 1 рік 6 місяців 14 днів.
Вказані довідки надавались відповідачу разом із заявою про призначення пенсії, про що наявні відомості в електронному кабінеті пенсіонера на вебпорталі Пенсійного фонду України.
Згідно вказаних довідок, пільговий стаж позивача за Списком 1 перевищує 10 років.
Отже, судом першої інстанції було встановлено наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах. 
Відтак, апеляційна скарга представника позивача підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач набув пенсійного віку 20.11.2021, із заявою про призначення пенсії звернувся 23.02.2022, тобто поза тримісячним строком.
Отже, пенсія позивачу має бути призначена з моменту звернення із відповідною заявою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача в цій частині підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – зміні. 
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з правил частини першої статті 139 КАС України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Згідно частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Статтею 7 Закону України від 9 листопада 2023 року № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для основних працездатних осіб - 3028 гривень.
В даному випадку це: 3028 грн * 0,4 * 0,8 = 968,96 грн. 
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
В даному випадку це: 968,96 * 150% = 1453,44 грн.
За подання до суду апеляційної скарги позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1453,44 грн.
З огляду за те, що вимоги апеляційної скарги позивача задоволені, його витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Звонарьова Валентина Вадимовича - задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області – задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року у справі № 200/7298/25 – змінити, внаслідок чого в резолютивній частині:
- в абзаці першому слово «частково» замінити словом «повністю»;
- абзаци третій та четвертий замінити одним абзацом наступного змісту:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (Код ЄДРПОУ 21084076) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 23 лютого 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи з 11 квітня 2001 року по 30 квітня 2001 року та з 23 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року; до пільгового стажу за Списком № 1: з 01 січня 2010 року по 18 січня 2010 року, з 01 лютого 2010 року по 24 лютого 2010 року, з 01 березня 2010 року по 24 березня 2010 року, з 01 квітня 2010 року по 26 квітня 2010 року, з 01 травня 2010 року по 31 травня 2010 року, з 01 червня 2010 року по 15 червня 2010 року, з 01 липня 2010 року по 25 липня 2010 року, з 01 серпня 2010 року по 28 серпня 2010 року, з 01 вересня 2010 року по 26 вересня 2010 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2010 року, з 01 листопада 2010 року по 20 листопада 2010 року, з 01 грудня 2010 року по 25 грудня 2010 року, з 01 січня 2011 року по 31 січня 2011 року, з 01 лютого 2011 року по 14 лютого 2011 року, з 01 березня 2011 року по 25 березня 2011 року, з 01 квітня 2011 року по 24 квітня 2011 року, з 01 травня 2011 року по 28 травня 2011 року, з 01 червня 2011 року по 24 червня 2011 року, з 01 липня 2011року по 27 липня 2011 року, з 01 серпня 2011 року по 27 серпня 2011 року, з 01 вересня 2011 року по 30 вересня 2011 року, з 01 жовтня 2011 року по22 жовтня 2011 року, з 01 листопада 2011 року по 23 листопада 2011 року, з 01 грудня 2011 року по 28 грудня 2011 року, з 01 січня 2012 року по 28 січня 2012 року, з 01 лютого 2012 року по 25 лютого 2012 року, з 01 березня 2012 року по 21 березня 2012 року, з 01 квітня 2012 року по 20 квітня 2012 року, з 01 травня 2012 року по 28 травня 2012 року, з 01 червня 2012 року по 27 червня 2012 року, з 01 липня 2012 року по 27 липня 2012 року, з 01 серпня 2012 року по 27 серпня 2012 року, з 01 вересня 2012 року по 30 вересня 2012 року, з 01 жовтня 2012 року по 28 жовтня 2012 року, з 01 листопада 2012 року по 21 листопада 2012 року, з 01грудня 2012 року по 27 грудня 2012 року, з 01 січня 2013 року по 26 січня 2013 року, з 01 лютого 2013 року по 24 лютого 2013 року, з 01 березня 2013 по 28 березня 2013 року, з 01 квітня 2013 року по 27 квітня 2013 року, з 01 травня 2013 року по 31 травня 2013 року, з 01 серпня 2013 року по 29 серпня 2013 року, з 01 вересня 2013 року по 23 вересня 2013 року, з 01 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, з 01 листопада 2013 року по 30 листопада 2013 року, з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року, з 01 січня 2014 по 28 січня 2014 року, з 01 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року, з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 01 квітня 2014 року по 29 квітня 2014 року, з 01 травня 2014 року по 27 травня 2014 року, з 23.02.2015 по 28.02.2015, з 01 вересня 2015 року по 24 вересня 2015 року, з 01 жовтня 2015 року по 21 жовтня 2015 року, з 01 листопада 2015 року по 18 листопада 2015 року, з 01 грудня 2015 року по 25 грудня 2015 року, з 01 січня 2016 року по 25 січня 2016 року, з 01 березня 2016 року по 15 березня 2016 року, з 01 липня 2016 року по 27 липня 2016 року, з 01 серпня 2016 року по 02 серпня 2016 року, з 01 вересня 2019 року по 03 вересня 2019 року, з 01 жовтня 2019 року по 12 жовтня 2019 року, 01 листопада 2019 року по 02 листопада 2019 року, з 01 січня 2020 року по 21 січня 2020 року, з 01 лютого 2020 року по 06 лютого 2020 року, з 01 березня 2020 року по 07 березня 2020 року, з 01 квітня 2020 року по 06 квітня 2020 року, з 01 травня 2020 року, з 01 липня 2020 року по 03 липня 2020 року, з 01 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року, з 01 вересня 2020 року по 02 вересня 2020 року, з 01 жовтня 2020 року по 05 жовтня 2020 року, з 01 листопада 2020 року по 03 листопада 2020 року, з 01 грудня 2020 року по 02 грудня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 04 січня 2021 року, з 01 лютого 2021 року по 08 лютого 2021 року, з 01 березня 2021 року по 03 березня 2021 року, 01 червня 2021 року, з 01 вересня 2021 року по 06 вересня 2021 року, з 01 жовтня 2021 року по 03 жовтня 2021 року, з 01 листопада 2021 року по 05 листопада 2021 року, з 01 грудня 2021 року по 05 грудня 2021 року.».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року у справі № 200/7298/25 – залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: 33004, м. Рівне, вул. Олександра Борисенка, буд. 7, код ЄДРПОУ: 21084076) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 коп.

Повне судове рішення – 19 березня 2026 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук