Єдиний унікальний номер 719/81/26
Номер провадження 2/719/79/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

24 березня 2026 року   м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді - Луців О.В.,
за участі секретаря - Марчук А.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняв м. Новодністровськ, Чернівецької області, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла позовна заява ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 16354,90 грн. та судових витрат, що складаються із витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
В обґрунтування позову зазначають, що 03 червня 2025 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі укладено Договір про надання коштів у кредит №71842213, умовами якого встановлено, що Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 9000,00 грн. строком на 23 дні із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,208%, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого Кредиту. У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
25.06.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15227692 до Договору позики №71842213, за умовами якої сторони домовились предметом якої є пролонгація строку кредитування на 23 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 46 днів тобто до 18.07.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,208% на 1%. 
17.07.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15372841 до Договору позики №71842213, за умовами якої сторони домовились предметом якої є пролонгація строку кредитування на 22 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 68 днів тобто до 09.08.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 1% на 1%. 
09.08.2025 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №15530433 до Договору позики №71842213, за умовами якої сторони домовились предметом якої є пролонгація строку кредитування на 23 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 91 днів тобто до 01.09.2025 року) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 1% на 1%. 
16 вересня 2025 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу №16/09/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за Договором кредиту №71842213 від 03.06.2025р.
З огляду на зазначене, ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором кредиту №71842213 від 03.06.2025р. в розмірі 16354,90 грн., з яких: 6 598,57 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3919,30 грн. - сума заборгованості за процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4487,03 грн. - сума заборгованості за процентами, нарахованими за понадстрокове користування, а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Ухвалою суду від 11.02.2026р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано строк учасникам справи для подачі заяв по суті справи, за клопотанням представника позивача зобов`язано АТ КБ «Приват Банк» надати інформацію про зарахування на банківську картку відповідача кредитних коштів; призначено судове засідання на 10 березня 2026 року о 11 год. 30 хв., яке у зв`язку із першою неявкою відповідача відкладено на 24 березня 2026 року о 09 год. 15 хв.
В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с.76) не з`явилася, однак 13.02.2026р. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримуть в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти винесення заочного рішення в даній цивільній справі (а.с. 78).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався.
Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №2328961 від 11.02.2026р. (а.с. 54), у зв`язку з чим в суд повернулися конверти, у яких зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою (63-64, 81-82), суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином. 
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд дійшов висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи.
З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 03 червня 2025 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №71842213, який підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), та уповноваженою особою кредитодавця ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» директором Білан В.І. (а.с. 15-22).
Вищезазначений договір підписано електронним підписом 64018 позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 29). 
Згідно із п. 2.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту. Мета отримання Кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов Договору - надання коштів у кредит. Тип кредиту- кредит.
Відповідно до п. 2.2. Договору сума кредиту - 9000,00 грн., строк кредитування/строк договору - 23 дні, процентна ставка/день - 0,208% (фіксована), комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредитиу (що у грошовому виразі складає 1350,00 грн.), дата надання кредиту - 03.06.2025р., дата повернення кредиту (останній день) - 25.06.2025р.
У розділі 3 Договору встановлено, що для отримання Кредиту, Позичальник має бути зареєстрований в ІКС, для чого він проходить процедуру реєстрації на Сайті. Реєстрація на Сайті відбувається на Сторінці реєстрації. Для проходження процедури реєстрації, Позичальник заповнює всі поля форми реєстрації, керуючись, при необхідності, підказками Сайту. При реєстрації на Сайті, Позичальник вказує дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати Кредит. Зазначена картка проходить прив`язку до особистості Позичальника і верифікацію. При проходженні процедури верифікації картки Позичальник вводить у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку. При проходженні процедури верифікації Позичальник надає згоду на обробку своїх персональних даних та підтвердження ознайомлення з Політикою конфіденційності.
Згідно із п. 5.1 Договору перед укладанням (підписанням) Договору, Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект Договору, Політикою конфіденційності, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, іншою інформацією про Кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на Сайті Кредитодавця: інформацію, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних».
Пунктами 5.5., 5.6. Договору визначено, що договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі.
Відповідно до п.п. 11.1.1., 11.1.2. Договору укладаючи Договір, Позичальник засвідчує, що він ознайомився на Сайті Кредитодавця https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно правовими актами Національного банку України. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив умови Договору та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі - Правила), а його зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Позичальник підтверджує, що Договір уклався ним без нав`язування, відповідає його вільному вибору, намірам та інтересам, а інформація, надана Кредитодавцем є зрозумілою та достатньою для прийняття усвідомленого рішення.
Згідно із п. 10.1. Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до умов Договору та чинного законодавства України.
ТзОВ ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за Договором про надання коштів у кредит №71842213 виконало та надало йому кредит в сумі 9000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується листом №КД-000101008 від 05.01.2026р., за підписом директора ТзОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» О.Губіної та копією платіжної інструкції 75a44150-78ae-4da4-8a9a-fcf971085a11 (а.с. 31).
У відповідь на запит суду АТ «Приват Банк» надало відповідь №20.1.0.0.0/7-260219/73570-БТ від 22.02.2026р., згідно з якою повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 03.06.2025р. здійснено переказ коштів в сумі 9000,00 грн. (а.с. 69-70).
Згідно із п. 7.1. Договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/ або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті.
25 червня 2026 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №15227692 до Договору про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. (а.с.24).
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №15227692 Сторони домовились продовжити Строк кредитування на 23 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 46 днів». На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п.2 Додаткової угоди, нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в наступній редакції: «2.2.3. Процентна ставка /день 1,00% (фіксована)».
17 липня 2026 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №71842213 до Договору про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. (а.с.26). 
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №71842213 Сторони домовились продовжити Строк кредитування на 22 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 68 днів». На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в наступній редакції: «2.2.3. Процентна ставка /день 1,00% (фіксована)».
17 липня 2026 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №71842213 до Договору про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. (а.с.26). 
09 серпня 2025 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №15530433 до Договору про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. (а.с.28). 
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №15530433 Сторони домовились продовжити Строк кредитування на 23 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 91 днів». На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в наступній редакції: «2.2.3. Процентна ставка /день 1,00% (фіксована)».
На підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. надано розрахунок заборгованості за період з 03.06.2025р. по 23.12.2025р., складений ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 23.12.2025р., з якого вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 16354,90 грн., з яких: 6 598,57 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3919,30 грн. - сума заборгованості за процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4487,03 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування (а.с.7-8).
Так, із вищевказаного розрахунку заборгованості за період з 03.06.2025р. по 23.12.2025р. вбачається, що, отримавши 03 червня 2025 року кредит в розмірі 9000,00 грн., ОСОБА_1 здійснював заходи на погашення кредитної заборгованості, зокрема, 25.06.2025р. здійснив платіж в сумі 430,56,00 грн., 17.07.2025р. - в сумі 1885,18 грн, 09.08.2025р. - в сумі - 1970,87 грн.
16 вересня 2025 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу №16/09/25 (а.с. 32-35), за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату зі процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимог №23/12/25-02 від 23.12.2025р. до Договору факторингу №16/09/25 від 16.09.2025р. ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. на загальну суму 16354,90 грн., що включає в себе: 6 598,57 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3919,30 грн. - сума заборгованості за процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4487,03 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування (а.с. 40).
Відповідач ОСОБА_1 не надав суду заперечень щодо укладення Договору позики, здійсненого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
Як вбачається з матеріалів справи, а саме Договору про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р., відповідач вказав своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, електронну адресу, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису ОСОБА_1 .
Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 уклав Договів про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. на суму 9000,00 грн. з процентною ставкою 0,208% в день.
Строк кредитування визначений договором 23 дні: з 03 червня 2025 року по 25 червня 2025 року, який був неодноразово продовжений додатковими угодами, зокрема, останньою додатковою угодою №15530433 від 09.08.2025р. до 01 вересня 2025 року.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Статтею 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, суд дійшов висновку, що до ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р.
Згідно із розрахунком заборгованості за Договором про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. (а.с. 7-8) ОСОБА_1 вносив кошти на погашення кредиту. Заборгованість останнього складає 16354,90 грн., з яких: 6 598,57 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3919,30 грн. - сума заборгованості за процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4487,03 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, а також доказів погашення заборгованості кредитору в повному обсязі.
Пунктом 7.1 Договору передбачено, що позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження Строку кредитування та/ або строку виплати Кредиту, установлених цим Договором (Пролонгація) на підставі поданого до Кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження Строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. Ініціювання Позичальником продовження Строку кредитування відбувається без змін умов Договору в бік погіршення для Позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням Строку кредитування обираються Позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження Строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між Сторонами, а також відображаються Позичальнику в особистому кабінеті.
З урахуванням п. 7.1. Договору позики можливість продовжити строку надання позики обумовлена укладенням до нього додаткової угоди.
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №15530433 Сторони домовились продовжити Строк кредитування на 23 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору в новій редакції: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 91 днів». На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку з цим викласти п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в наступній редакції: «2.2.3. Процентна ставка /день 1,00% (фіксована)».
Отже, оскільки ОСОБА_1 не уклав додаткової угоди для продовження строку кредитування до 01 вересня 2025 року, то строк кредитування та строк дії договору закінчилися 01 вересня 2025 року.
Позивач не довів, що сторони Кредитного договору узгодили строк кредитування, строк дії договору та умови продовження строку надання кредиту будь-яким іншим чином.
При цьому, слід розмежовувати поняття строк дії договору/строк кредитування, визначений п. 2.2. Договору позики, та обов`язок повернути Кредит і сплатити нараховані проценти за користування Кредитом за фактичний термін користування Кредитом, який встановлено п. 2.2. Кредитного договору.
Так, поняття «користування кредитом» є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018р. у справі № 910/10156/17.
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018р. у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020р. у справі № 912/1120/16 та від 24.05.2023р. у справі № 408/8199/16-ц.
Відтак, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості, судом встановлено, що такий не відповідає вимогам чинного законодавства України, а заборгованість за процентами підлягає перерахунку з огляду на визначений Кредитним договором строк кредитування 91 день.
Таким чином, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом усього строку кредитування (91 день) з врахуванням ст. 1048, 1050 ЦК України становить 3919,30 грн., а не 8406,33 грн.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, керуючись принципом диспозитивності, не виходячи за межі позовних вимог, враховуючи заявлені позивачем вимоги, беручи до уваги надані розрахунки, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача ОСОБА_1 щодо укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів, за відсутності доказів погашення заборгованості, провівши перерахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.
У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
За звернення до суду із позовом ОСОБА_1 ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» сплачено 2662,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №579938233.1 від 05.02.2026р. (а.с. 10).
Позивачем також надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу копія Договору №22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025р., укладеного між ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та адвокатом Ткаченко Ю.О., копія витягу з Акту №4-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором №22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025р., копія акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, копія ордеру серії АХ №1287256 від 03.09.2025р., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018р. (а.с. 42-48).
Згідно із витягом з Акту №4-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором №22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22.08.2025р. ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та адвокат Ткаченко Ю.О., підтверджують той факт, що Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги щодо усної консультації клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором, ознайомлення із матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта у справі, складання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №71842213 від 03.06.2025 року, подання до суду від імені клієнта; вартість наданих послуг 4500,00 грн.
Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №910/12876/19 від 07.07.2021р. зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Отже, судом встановлено, що ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» отримало послуги від Ткаченко Ю.О. як адвоката, а тому такі в розумінні чинного законодавства України є професійною правничою допомогою. 
Дослідивши надані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. знайшли своє підтвердження. 
При цьому, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТзОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» підлягає стягненню судовий збір в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 1931,96 грн. (2662,40 грн.*11867,87 грн./16354,90 грн.); витрати на професійну правничу допомогу в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 3265,40 грн. (4500,00 грн.*11867,87 грн./16354,90 грн.).
В іншій частині судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.
На підставі вищенаведеного та ст.ст. 203-205, 207, 215, 509, 512, 514, 516-517, 526-527, 530, 610-612, 626, 629, 634, 638-639, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077-1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», керуючись ст.ст. 2-4, 7-13, 17-19, 76-81, 89, 95, 141, 223, 240, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279, 352, 354-355, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (адреса місця знаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3; код ЄДРПОУ 44280974) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (адреса місця знаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3; код ЄДРПОУ 44280974) заборгованість за Договором про надання коштів у кредит №71842213 від 03.06.2025р. в розмірі 11867,87 грн. (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят сім гривень 87 копійок), з яких: 6598,57 грн. (шість тисяч п`ятсот дев`яносто вісім гривень 57 копійок) заборгованість за основною сумою боргу; 3919,30 грн. (три тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять гривень 30 копійок) заборгованість за процентами; 1350,00 грн. (одна тисяча триста п`ятдесят гривень 00 копійок) заборгованість за комісією.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (адреса місця знаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3; код ЄДРПОУ 44280974) судові витрати у розмірі 5197,36 грн. (п`ять тисяч сто дев`яносто сім гривень 36 копійок), що складаються з судового збору в розмірі 1931,96 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять одна гривня 96 копійок) та витрат на правову допомогу в розмірі 3265,40 грн. (три тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Новодністровського міського суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, а саме протягом тридцяти днів з дня його проголошення подати апеляційну скаргу на рішення суду до Чернівецького апеляційного суду безпосередньо або через Новодністровський міський суд Чернівецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: