Справа № 645/758/26
Провадження № 2/645/1512/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 березня 2026 року м. Харків 
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Лисенко О.О.,
за участі секретаря судового засідання Кузьменко Т.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №645/758/26 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
в с т а н о в и в :
02.02.2026 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позивач просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 12 листопада 2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1113.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на життя, що унеможливлює подальше сумісне проживання в шлюбі. На момент звернення до суду спільне господарство фактично не ведеться.
Від цього шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.01.2014, актовий запис №65. Син проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Між подружжям досягнута домовленість, що після розірвання шлюбу син проживатиме з матір`ю. 
Позивач просить суд після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 02.02.2026 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О.
Ухвалою судді від 09.02.2026 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання.
У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався.
У судове засідання 10.03.2026 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.
09.03.2026 позивачем подано до суду заяву про проведення розгляду без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
19.02.2026 до суду надійшла надіслана засобами поштового зв`язку заява відповідача про визнання позову, у якій відповідач зазначає, що згоден розірвати шлюб. Відповідач зазначає, що неповнолітній син фактично проживає з ним, він самостійно займається вихованням та утриманням сина, у зв`язку з чим просить визначити місце проживання дитини з батьком. Просить суд проводити розгляд без його участі.
Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що сторони з 12 листопада 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1113, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12.11.2013 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції(а.с.10).
Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. 
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.01.2014, актовий запис про народження №65 (а.с.9).
Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства.
Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя.
Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено.
Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, ч. 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК України участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Щодо прохання відповідача про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з відповідачем - батьком дитини ОСОБА_2 , то питання визначення місця проживання дитини не є предметом розгляду у даній справі, тому не вирішується судом під час розгляду позову про розірвання шлюбу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №43 від 28.01.2026 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 12).
Таким чином, враховуючи норми ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», на користь позивача підлягає поверненню 50% сплаченого ним судового збору, що становить 665,60 грн (1331,20 грн х 50% = 665,60).
Інші 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 665,60 грн підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.
Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112-115 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 142, 206, 211, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 12 листопада 2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1113 - розірвати.
Після розірвання шлюбу  ОСОБА_1 повернути дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».
Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України, сплачений нею за подання до суду позову про розірвання шлюбу судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) згідно  квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №43 від 28.01.2026.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 10 березня 2026 року.

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 , зареєстрований кабінет в ЄСІТС відсутній;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 , тел. НОМЕР_7 , зареєстрований кабінет в ЄСІТС відсутній. 

Суддя О.О. Лисенко