Справа № 712/1381/26
Провадження № 1-кп/712/629/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року         м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026255330000040 від 14.01.2026, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, тимчасово непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.09.2025 вироком Соснівського районного суду м.Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_4 , будучи особою, яка протягом року після засудження за ст.309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 14.01.2026, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, перебуваючи у м.Черкаси поблизу буд.5 по вул.Святителя Луки, шляхом знахідки, придбав без мети подальшого збуту один полімерний пакетик з вмістом кристалічної речовини блакитного кольору, та з моменту придбання зберігав його при собі для власного вживання без мети збуту.
У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи наслідки своїх незаконних дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, маючи умисел на незаконне зберігання без мети збуту раніше придбаної ним кристалічної речовини, незаконно зберігав її при собі у правій кишені штанів.
14.01.2026 близько 16 год. 51 хв., перебуваючи у м.Черкаси неподалік буд.5 по вул.Святителя Луки, ОСОБА_4 був помічений працівниками поліції, які виконували службові обов?язки по забезпеченню громадського порядку на території м.Черкаси, після чого, в ході застосування до останнього превентивних заходів, повідомив, що зберігає при собі заборонені в обігу речовини.
Так, 14.01.2026 у період часу з 18 год. 41 хв. до 18 год. 56 хв., в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст.298-2 КПК України, останній добровільно видав працівникам поліції, діставши із правої кишені штанів, котрі були одягнуті на ньому, один полімерний пакетик з кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №CE-19/124-26/525-НЗПРАП від 19.01.2026 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0.428 г, яку останній зберігав для власного вживання, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст.309 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодилася з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_4 показав, що 14.01.2026 він замовив через телеграм канал психотропну речовину PVP, для власного вживання без мети збуту. В подальшому, після отримання на телефон фотозображення локації із закладкою, ОСОБА_4 забрав на землі в лісі (мікрорайон Соснівка) один полімерний пакетик з вмістом кристалічної речовини PVP, який поклав собі до кишені штанів. Після цього, відійшовши на відстань близько 50 метрів, ОСОБА_4 зустрів працівників поліції, яким в ході спілкування повідомив, що має при собі забороні в обігу речовини, і під час затримання видав їх слідчо-оперативній групі. ОСОБА_4 зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про те, що трапилось, просив суворо не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, - незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст.309 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тимчасово не працює, має захворювання ВІЛ, розлучений, має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених санкцією ч.2 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
Крім того, вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.09.2025 у справі №712/11820/25 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно з абз.4 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з положень ч.2 ст.75 КК України, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №127/25037/17 (провадження №51-4700км20), у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку… Отже, суди попередніх інстанцій не врахували, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.
Таким чином, судом не встановлено підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.
Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Частина четверта статті 71 КК України визначає, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Таким чином, суд на підставі ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.09.2025, та визначає ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
До набрання вироком законної сили залишити без змін ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.
В порядку ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1782 грн. 80 коп (висновок експерта №CE-19/124-26/525-НЗПРАП від 19.01.2026).
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394 КПК України, суд, -

 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) років.
На підставі ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 02.09.2025, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили залишити без змін ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0.428 г, що переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя           ОСОБА_1