Справа №442/999/26 
Провадження №2-а/442/29/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: 
головуючого – судді Хомика А.П.,
з участю секретаря судового засідання – Денис Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
встановив :
05.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серія ЕНА № 6597730 від 01.02.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121-3 КУпАП - закрити. 
В обґрунтування позову покликається на те, що 01 лютого 2026 року зранку, приблизно о 08 год. 30 хв. він, ОСОБА_1 , спільно зі своїми друзями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебував біля залізно-дорожнього вокзалу у м. Дрогобич в магазині «Ромашка». Вийшовши з магазину вони попрямували до автомобіля марки SKODA сірого кольору, яким до цього приїхали до вказаної локації, та яким керував ОСОБА_4 . Вони перебували в автомобілі та час від часу виходили з нього, однак не рухались на вказаному автомобілі, оскільки він не заводився і вони чекали евакуатор. В цей час до них під`їхали працівники патрульної поліції та одразу звернулись до нього, прийнявши його за водія вказаного транспортного засобу та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Він одразу пояснив працівникам поліції, що не є водієм та не керував транспортним засобом, тому їхні вимоги до нього про проходження огляду на стан сп`яніння є необгрунтованими та незаконними.
За таких обставин працівники поліції склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, зокрема за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Окремо хоче зауважити, що при складанні вказаного протоколу працівники поліції не вимагали від нього пред`явлення жодних документів (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, документ, що посвідчує особу) і не здійснили вилучення водійського посвідчення.
Згодом, в його телефоні в застосунку «Електронний кабінет водія» з`явилось сповіщення про наявність у нього неоплаченого штрафу за порушення правил дорожнього руху. Відкривши вказаний застосунок, він побачив, що щодо нього складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА№6597730 від 01.02.2026 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а саме керування, або експлуатація транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1190 гривень.
З огляду на інформацію, відображену в застосунку, зокрема номерний знак автомобіля, місце та дата вчинення правопорушення, він дійшов висновку, що ця постанова винесена працівниками поліції, які склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, за обставин, що описані вище. Однак копії постанови він не отримав.
На його переконання, дії працівників поліції є протиправними, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА№6597730 від 01.02.2026 є незаконною та підлягає скасуванню з огляду на таке.
По-перше, його було позбавлено можливості надати будь-які пояснення, клопотання, знайомитися з доказами та матеріалами справи. Всупереч вимог матеріального та процесуального закону, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке мало формальний характер, його, як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, не було належним чином ознайомлено з доказами адміністративного правопорушення, не надано переконливих доказів, які б посвідчували, що саме він у зазначену в постанові дату та час керував транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу.
По-друге, оскільки постанова була винесена на місці, тим самим йому не було надано можливості скористатися правовою допомогою фахівця. А право на правову допомогу, крім ст. 268 КУпАП України гарантується ст. 59 Конституції України та є непорушним і не може бути обмежене в жодному випадку в силу ст. 64 Конституції України.
По-третє, працівник поліції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не встановив, чи було дійсно ним вчинено правопорушення, не з`ясував повно та всебічно обставин справи, зокрема те, що він не керував транспортним засобом.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що за обставин, про які йдеться, він керував транспортним засобом.
26.02.2026 представник відповідача Анна Недільська подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Розгляд справи проводити без участі представника відповідача. В обґрунтування покликається на те, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 є зафіксоване в установленому законом порядку. Диск з відеозаписами було долучено до матеріалів справи. Зазначає, що під час патрулювання 01.02.2026 року близько 08:46 год. поліцейськими Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Салій М.В. та Малишем Р.М. здійснювався нагляд за дорожнім рухом в м. Дрогобич. В ході нагляду на площі Злуки, 17, ними було виявлено транспортний засіб марки Skoda SuperB д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. м. Дрогобич, вул. Дорошенка, 38, який керував транспортним засобом з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу, чим порушив вимогу п. 2.9.в ПДР - а саме ст. 121-3 ч. 1 КУпАП.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб, тоді інспектором ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Салієм М.В. було увімкнено спеціальні світлові маячки синього та червоного кольору, та здійснено рух за транспортним засобом Skoda SuperB д.н.з. НОМЕР_1 , який на момент під`їзду службового автомобіля уже зупинився. Підійшовши сержант поліції ОСОБА_5 представився, роз`яснив водію його порушення та попередив про відеофіксацію бесіди згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та у відповідності до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», керуючись п.п. 2.4.а, 2.1.а, 2.1.6, попросив пред`явити водія його документи для перевірки. Так, у відповідності до п. 2.4.а, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Водій відмовлявся надавати посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, оскільки вказував, що поліцейські безпідставно його зупинили. Після ознайомлення із відеозаписом з автомобільного відеореєстратора було повідомлено позивача про те, що відносно останнього буде складено постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121-3 КупАП.
Згідно статті 279 КУпАП позивачу було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснено його права, було досліджено на підставі статті 251 КУпАП докази, після чого було прийнято рішення про винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Також гр. ОСОБА_1 було надано роз`яснення з даного приводу, що він може на підставі ст.ст. 287, 288 КУпАП оскаржити постанову та згідно статті 289 КУпАП повідомлено про строки оскарження постанови про адміністративне правопорушення.
На гр. ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6597730 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 1190 гривень.
Даний адміністративний матеріал складений у суворій відповідності до Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». В цей же час, керуючись ст. 279 КУпАП, поліцейський повідомив водія про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення та роз`яснив основні положення ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Також, керуючись ст. 252 КУпАП, поліцейськими ВРПП сержантом поліції Салієм М.В. та старшим лейтенантом поліції Малишем Р.М. здійснювалася оцінка доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З посиланням на відеозапис реєстратора, відповідачем конкретизовано дії поліцейських, рух автомобіля позивача, які підтверджують факт керування транспортним засобом позивачем, використання номерних знаків, що не належать відповідному транспортному засобу.
Вважає, що такі дії позивача є протиправними та якими Позивач демонструє неповагу до законодавства України, намагається всілякими способами уникнути адміністративної відповідальності за свої протиправні дії, хоча керуючи автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, мав би усвідомлювати настання всіх негативних наслідків.
Від позивача відповіді на відзив не надходило. 
Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. 
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.
Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Матеріалами справи встановлено, що 01.02.2026 року поліцейським Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 6597730, відповідно до якої 01.02.2026 о 08.46 год. в м. Дрогобич на площі Злуки, 17 в м.Дрогобич водій керував т/з з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу, чим порушив п.2.9 в ПДР – керування водієм т/з з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, за що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-3 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190,00 гривень. 
Із змісту постанови слідує, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу. Стосовно представленого відповідачем відеоматеріалу очевидним є факт вчинення правопорушення, що є беззаперечним доказом винуватості позивача у порушенні норм ч.1 ст.121-1 КУпАП України.
Відтак, на підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.
Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132-1,251,280 КУпАП, ст. ст.77,205,229,246,250,286 КАС України, суд
ухвалив :
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6597730 від 01.02.2026 року, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Хомик А.П.