604/186/26 
3/604/86/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

20 березня 2026 року селище Підволочиськ 
Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Федорович І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , військовослужбовець, солдат в/ч НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №735939 від 10 лютого 2026 року, 09.02.2026 близько 18 год 00 хв., по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 в ході сварки ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою співмешканці ОСОБА_2 , також наніс один удар в область обличчя, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру та внаслідок чого була завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Просив у заяві розглянути справу без його участі та застосувати щодо нього попередження. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП доведена зібраними у справі матеріалами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №735939 від 10 лютого 2026 року; - протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09 лютого 2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10 лютого 2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10 лютого 2026 року.
За вказаних обставин, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім цього, правопорушником ОСОБА_1 подана заява про застосування адміністративного стягнення у виді попередження, однак вона не підлягає задоволенню, оскільки санкція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Відповідно до ст. 22 КУпАП, яка регулює питання можливості звільнення від адміністративної відповідальності, положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, відповідно усне зауваження також не може бути застосовано. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, зокрема, вчинення фізичного насильства (удар в обличчя), особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що щодо ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці звільняються від сплати судового збору.
Керуючись статтями ст.ст. 33, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 680,00 грн (шістсот вісімдесят) гривень.
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя        І.В. Федорович