Справа № 387/291/26 
Номер провадження по справі 3/387/99/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року селище Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер  І. П. 
за участю секретаря судового засідання Зибіної С.В.
особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 
законного представника ОСОБА_2 
потерпілого ОСОБА_3 
законного представника ОСОБА_4 

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (селище Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Добровеличківка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, учень 11-Б класу КЗ "Добровеличківський ліцей "Інтелект", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
за ст. 173 КпАП України

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03.01.2026 о 19 годині 30 хвилин перебував у с-щі Добровеличківка по вул. Центральній, 106-А, де здійснив хуліганські дії, а саме: вчинив сварку, яка переросла в бійку, чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді забою м`яких тканин обличчя.
ОСОБА_1 , перебуваючи у судовому засіданні в присутності законного представника — матері ОСОБА_2 , вину не визнав та пояснив, що діяв з метою самозахисту. Зазначив, що перебував у центрі разом із знайомими — ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , коли до них підійшла група з чотирьох осіб, серед яких був ОСОБА_7 . Під час розмови у ОСОБА_8 почав блимати телефон, що, за звуком, могло свідчити про здійснення фотозйомки. У зв`язку з цим ОСОБА_9 зробив зауваження, висловившись: «камеру вимкни, очкарик», на що ОСОБА_7 відповів: «що хочу, те і роблю». Після цього між ними виникла словесна перепалка, у ході якої, зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_7 запропонував битися та першим наніс удар ногою по лівій нозі. У відповідь ОСОБА_9 штовхнув його, після чого розпочалася бійка. При цьому зазначив, що намагався припинити конфлікт, однак ОСОБА_7 не реагував. Також пояснив, що під час бійки, коли він опинився на землі, ОСОБА_7 перебував зверху та наніс близько десяти ударів у ділянку обличчя. Наголосив, що бійку розпочав саме ОСОБА_7 , а він лише відповідав на його дії.
Законний представник ОСОБА_1 — ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що її син отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому носа, та надала суду копії медичних документів з КНП «Добровеличківська лікарня», а саме: консультаційний висновок спеціаліста, виписку з медичної карти та висновок рентгенографічного дослідження.
Потерпілий ОСОБА_3 , перебуваючи у судовому засіданні в присутності законного представника — матері ОСОБА_4 , пояснив, що приблизно о 18 годині 30 хвилин він разом із друзями підійшов привітатися до компанії хлопців, серед яких був ОСОБА_9 . У цей момент на його телефон надійшло повідомлення, однак ОСОБА_9 помилково вважав, що його фотографують, у зв`язку з чим виникла словесна перепалка. ОСОБА_7 зазначив, що повідомив про відсутність наміру здійснювати фотозйомку та заперечив висловлювання «що хочу, те і роблю». Під час конфлікту ОСОБА_9 образив його, назвавши «очкариком». Зі слів ОСОБА_8 , він відштовхнув ОСОБА_10 , після чого отримав удар у ділянку обличчя, внаслідок чого було пошкоджено оправу окулярів. Після цього між ними розпочалася бійка, яку згодом припинили присутні. Також зазначив, що ОСОБА_9 не припиняв свої дії та не закликав до припинення конфлікту. Після бійки він вибачився, однак ОСОБА_9 звернувся до поліції. Додатково пояснив, що під час бійки спочатку перебував знизу, а згодом — зверху.
Свідок ОСОБА_11 в присутності законного представника — матері ОСОБА_12 , пояснив, що подія відбулася у вечірній час, коли він разом із хлопцями перебував на лавці. До них підійшла інша компанія, серед яких був ОСОБА_7 , який, зі слів свідка, дістав телефон та почав фотографувати ОСОБА_10 . На це останній зробив зауваження прибрати телефон. Після цього ОСОБА_7 наніс удар ногою по лівій нозі ОСОБА_10 , у відповідь ОСОБА_13 штовхнув його руками, після чого між ними розпочалася бійка із застосуванням кулаків. Свідок зазначив, що під час бійки хлопці послизнулися та впали на землю: спочатку зверху перебував ОСОБА_9 , однак згодом ОСОБА_7 опинився зверху та наносив удари кулаками в обличчя, внаслідок чого у ОСОБА_10 пішла кров з носа. Після цього присутні їх розборонили. Додатково зазначив, що словесної перепалки між ними не було, а також що ОСОБА_7 вибачень не просив.
Свідок ОСОБА_14 , перебуваючи у судовому засіданні в присутності законного представника — батька ОСОБА_15 , пояснив, що приблизно о 18 годині він зустрівся з ОСОБА_16 , після чого вони разом підійшли до ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Під час розмови ОСОБА_9 образив ОСОБА_8 . Свідок зазначив, що коли на телефон ОСОБА_8 надійшло повідомлення зі спалахом, той одразу пояснив, що це лише повідомлення, а не фотозйомка. Незважаючи на це, ОСОБА_9 зробив зауваження в агресивній формі. У відповідь ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_10 , після чого наніс удар ногою по його лівій нозі, і між ними розпочалася бійка. Під час сутички ОСОБА_9 влучив у окуляри ОСОБА_8 , пошкодивши оправу. Свідок зазначив, що спочатку зверху перебував ОСОБА_9 , однак згодом — ОСОБА_7 . Коли у ОСОБА_10 пішла кров, присутні почали їх розбороняти. Також зазначив, що після конфлікту ОСОБА_7 намагався поговорити з ОСОБА_19 , однак той відштовхнув його.
Свідок ОСОБА_20 , перебуваючи у судовому засіданні в присутності законного представника — матері ОСОБА_21 , пояснив, що приблизно о 18 годині він разом із знайомими підійшов привітатися до іншої компанії. У цей час на телефон ОСОБА_8 надійшло повідомлення, що супроводжувалося спалахом, характерним для мобільних телефонів «Apple iPhone». ОСОБА_9 вирішив, що його фотографують, у зв`язку з чим зробив зауваження та образив ОСОБА_8 , висловлюючись у грубій формі. Свідок зазначив, що ОСОБА_7 не мав наміру вступати у конфлікт. Надалі він лише злегка відштовхнув ОСОБА_10 , після чого останній наніс удар у ділянку обличчя. У відповідь ОСОБА_7 зачепив ОСОБА_10 ногою, після чого між ними розпочалася бійка. Під час сутички вони впали на землю: спочатку зверху перебував ОСОБА_9 , однак згодом — ОСОБА_7 .
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши наявні докази, дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 129 Конституції України, судовий розгляд здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян або встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 173 КпАП України передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.
Суб`єктом адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство є фізична осудна особа, що на момент скоєння правопорушення досягла 16-річного віку.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Хуліганські дії завжди мають активний характер і не можуть виявлятися у формі бездіяльності.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце.
Громадське місце частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. Зокрема під`їзди, підземні переходи, стадіони. Перелік не є вичерпним.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього.
Суб`єктивна сторона полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю
Вина особи, яка притягається до відповідальності підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: відомостями, що є в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №236863 від 13.01.2026; відомостями, що є в рапорті від 04.01.2026, 23.01.2026; заявою ОСОБА_4 від 04.01.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_22 від 04.01.2026; копією довідки від 04.01.2026; показаннями свідків та потерпілого.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_22 , які знаходяться в матеріалах справи встановлено, що 03.01.2026 близько о 19:00 він перебував в центрі селища Добровеличківка біля магазину "Аврора", разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_23 після чого до них підійшла група з чотирьох осіб ОСОБА_24 , ОСОБА_7 та двоє невідомих йому осіб. ОСОБА_7 почав знімати на телефон, на що ОСОБА_9 зробив зауваження, після чого між останнім та ОСОБА_16 розпочалася бійка. ОСОБА_7 наніс удар ногою по лівій нозі ОСОБА_25 . Під час сутички вони впали на землю та почали наносити удари один одному. Згодом у ОСОБА_10 пішла кров з носа і присутні почали їх розбороняти.
Суд зазначає, що факт висловлення ОСОБА_1 образливих слів на адресу ОСОБА_3 підтверджується його власними поясненнями, а також узгоджується з показаннями потерпілого та свідків щодо використання образливого звернення “очкарик” у грубій формі.
Суд зазначає, що конфлікту передували дії потерпілого ОСОБА_3 , пов`язані з використанням мобільного телефону, які були сприйняті ОСОБА_1 як провокативні. У зв`язку з цим ОСОБА_1 , маючи незначний формальний привід, висловився на адресу ОСОБА_3 у образливій та принизливій формі, зокрема: «камеру вируби, очкастий», усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці — у центральній частині селища Добровеличківка, поблизу приміщення поліції та магазинів, у присутності своїх друзів і знайомих, а також друзів і знайомих ОСОБА_3 .
Після цього між сторонами виникла словесна перепалка, що переросла у фізичне протистояння. Зазначені обставини свідчать, що і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 усвідомлювали, що вони перебувають у центральному районі селища де багато перехожих людей та їх знайомих. 
Окремо суд враховує доводи ОСОБА_1 щодо можливого захисту від дій ОСОБА_3 , які частково узгоджуються з показаннями свідків (зокрема щодо нанесення удару ногою та подальшого розвитку конфлікту) в публічному місці в присутності друзів та знайомих. 
Отже порушення громадського порядку мало місце зі сторони ОСОБА_1 . Водночас мати ОСОБА_3 понесла адміністративну відповідальність за неналежне виховання сина.
Незважаючи на відсутність реальних підстав для конфлікту, конфлікт продовжився, що призвело до загострення ситуації.
Суд також оцінює документи, надані законним представником ОСОБА_1 — ОСОБА_2 , на підтвердження отримання останнім тілесних ушкоджень.
Так, згідно з випискою з медичної картки, виданою КНП «Добровеличківська лікарня», ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.01.2026 по 07.01.2026, при цьому за результатами рентгенографії кісток носа ознак їх пошкодження не виявлено. Водночас у консультаційному висновку спеціаліста від 19.01.2026 зазначено про наявність закритого перелому кісток носа без зміщення, а у довідці рентгенографії від цієї ж дати — що не виключається перелом хрящової частини носа.
Наведені документи містять суперечливі відомості щодо наявності та характеру тілесних ушкоджень, а також складені у різний час, що не дає можливості достовірно встановити обставини їх виникнення та причинно-наслідковий зв`язок саме з подією, яка мала місце 03.01.2026.
З огляду на викладене, суд оцінює зазначені докази критично та в сукупності з іншими доказами у справі, і доходить висновку, що вони самі по собі не є достатніми та беззаперечними для підтвердження факту отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень саме внаслідок вказаної події.
Водночас відсутність належних і достатніх доказів щодо характеру та походження тілесних ушкоджень не спростовує встановлених судом обставин конфлікту між учасниками події, який супроводжувався взаємними протиправними діями в громадському місці в присутності друзів та знайомих, а також інших сторонніх осіб, порушуючи загальноприйняті правила поведінки в громадських місцях.

Таким чином, суд проаналізував зібрані у справі докази, оцінив їх в сукупності та дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, а саме у вчиненні дій, що порушують громадський порядок та спокій громадян, доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ст. 173 КпАП України.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КпАП України).
Згідно зі ст. 12 КпАП України, встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.
Відповідно до ст. 13 КпАП України до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,89,121-127,130, статтею 139,частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини 1 статті 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані заходи впливу у виді попередження.
Станом на день вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме 03.01.2026, останній не досяг віку 18 років.
Враховуючи конкретні обставини справи, відомості про ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а також те, що ОСОБА_1 навчається в 11 класі та не заробляє власних коштів, суд вважає за необхідне накласти на нього захід впливу у виді попередження.
А відтак, оскільки до ОСОБА_1 застосовано захід впливу, передбачений ст. 24-1 КпАП України, а саме попередження, яке не є адміністративним стягненням у розумінні ст.23 КпАП України, підстави для стягнення з нього судового збору відсутні.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 24-1, 33-36, 173, 221, 245, 276-280, 283-287 КпАП України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України та застосувати до нього захід впливу відповідно до ст. 24-1 КпАП України у виді попередження.
Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області          І. П.  Майстер