СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/31162/25
пр. № 3/759/433/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 07.12.2025 о 00.25 год. на Кільцевій дорозі в м. Києві керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо протоколу не надав, передбаченим законом правом на правову допомогу не скористався, у зв`язку з чим вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи відносно якої складено протокол.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. 
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З оглянутого відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом та у ході спілкування виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився, причину відмови не повідомляє. Поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 зміст п. 2.5 ПДР та наслідки відмови від проходження огляду, на що водієм повторно зазначено про відмову від проходження огляду. 
Таким чином, усі необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, та на підставі яких працівник поліції вважав, що ОСОБА_1 може перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Також належним чином зафіксована і відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та приймаючи до уваги, що доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення не надано та не встановлено, суд вважає, наведені докази такими, що доводять його винуватість у порушенні п.2.5 ПДР України, оскільки він відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, та в його діях наявна подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому суд, враховує, що причин відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, які б звільняли від адміністративної відповідальності законом не передбачено. 
Враховуючи, що за відмову від проходження огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, 

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :         М.О. Оздоба