РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 609/170/26
2/609/312/2026
15 квітня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області 
в складі головуючого судді Катерняк О.М.
з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
учасники справи - не з`явилися,
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача.
1. 24 лютого 2026 року ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3  (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку.
2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_4 і після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку площею 0,48га кадастровий номер 6125881500:01:001:0746 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Васьковецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області. Позивачка зазначає, що на момент смерті ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка на момент її смерті проживала разом з нею, вела спільне господарство, допомагала фінансово та здійснила поховання. Вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона є такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, коли позивачка звернулась до приватного нотаріуса по питанню спадкування, то отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендацію звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав. Також позивачка зазначає, що рішенням Шумського районного суду від 03 серпня 2015 року за нею було визнано право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 . Враховуючи, що спадщину вона прийняла в установленому законом порядку, від спадщини не відмовилась, але отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом на вищезазначену земельну ділянку не може, а тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , а саме на земельну ділянку площею 0,48га кадастровий номер 6125881500:01:001:0746 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Васьковецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Ухвалою суду від 02 березня 2026 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 23 березня 2026 року.
4. Ухвалою суду від 23 березня 2026 року підготовче засідання відкладено на 15 квітня 2026 року через неявку сторін в судове засідання.
5. В підготовче засідання сторони не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.
Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малі Садки Шумського району Тернопільської області.
9. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №797345 від 10.10.2005 слідує, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 09 серпня 2005 року №374 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,48га кадастровий номер 6125881500:01:001:0746, яка розташована на території Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області.
10. Архівним витягом із погосподарської книги №8 Васьковецької сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 2011-2015 роки станом на 03.04.2012 року село Малі Садки, виданого Архівним відділом №2 Кременецької районної військової адміністрації Тернопільської області за №03-01/2/250 від 23.04.2025 підтверджується, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 головою сім`ї є ОСОБА_4 .
11. 19 листопада 2025 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. за вих. №220/02-31 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою нотаріус відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачкою не підтверджено постійне проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини.
12. Комісія Шумської міської ради в складі: старости Васьковецького старостинського округу ОСОБА_5 , жителів села Малі Садки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 склали Акт №7 від 22 січня 2026 року обстеження в АДРЕСА_1 , яким встановлено наступне: при обстеженні, зі слів сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з`ясовано, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала без реєстрації зі своєю дочкою ОСОБА_1 , яка вела з нею спільне господарство, доглядала матір, здійснила її поховання.
13. Крім того, рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/698/15-ц від 03.08.2015 за ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: права власності на земельну ділянку, на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №798818 від 10.10.2005 в розмірі 1,18га, кадастровий номер 6125881500:01:001:0226 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
14. На підтвердження факту родинних відносин між померлою ОСОБА_4 та позивачкою, до позовної заяви долучено копії наступних документів, досліджених судом, а саме:
- свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (російською мовою), відповідно до якого слідує, що ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 ;
- свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 . Відповідно до якого слідує, що 25 травня 1975 року Васьковецькою сільською радою Шумського району було зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .
ІV. Оцінка Суду.
15. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.
Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.
16. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
17. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
18. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
19. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
20. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
21. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
22. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України , або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
23. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
24. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
25. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
26. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.
Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
27. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).
28. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
29. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
30. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
31. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Так, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є її донькою та у відповідності до ст. 1268 ЦПК України, як така, що на день смерті постійно проживала із спадкодавцем в одному господарстві. 
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є також спадкоємцями першої черги на майно своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позовні вимоги визнали повністю. 
32. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки.
33. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.
34. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
35. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. Г Земельного кодексу України.
36. Відповідно до абз.3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.
В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку, як спадкове майно, після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину перешкоджає позивачці у здійсненні свого права на спадкування.
37. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .
39. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на спадкове майно не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.
V. Розподіл судових витрат між сторонами.
40. Позивачкою при подачі позову було сплачено 1331,20 грн судового збору, які вона у разі задоволення позову просила не стягувати з відповідачів.
Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1258, 1268, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 14, 200 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом– задовольнити повністю.
2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається з права особистої власності на земельну ділянку площею 0,48 га, кадастровий номер 6125881500:01:001:0746, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області.
3.Не застосовувати до відповідачів вимоги статті 141 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне рішення суду складено 15 квітня 2026 року.

Реквізити сторін
Позивач  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Відповідачі  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_9 .
Суддя:	  	Оксана КАТЕРНЯК