ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/1466/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.;

розглянувши заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області
про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області
на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 (повний текст складено та підписано 17.11.2025, суддя: Мусієнко О.О.)
по справі №916/1466/25
за позовом Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області
до Приватного малого підприємства "Русдол"
про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного малого підприємства "Русдол" (далі - Відповідач), в якій просила:
- розірвати Договір оренди земельної ділянки, укладений 23.11.2005 між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міськради та Приватним малим підприємством "Русдол", посвідчений Щукіною Л.С., приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області, 23.11.2005 за реєстром № 3504;
- зобов`язати ПМП "Русдол" повернути Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області земельну ділянку загальною площею 3,11 гектарів, кадастровий номер 5110300000:02:005:0006.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 у задоволенні позовних вимог Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Приватного малого підприємства "Русдол" відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись з таким рішенням, Кароліна-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05 листопада 2025 року у даній справі та ухвалити нове рішення, яким позов Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задовольнити в повному обсязі 
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2026 апеляційну скаргу Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 по справі №916/1466/25 - задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2025 по справі №916/1466/25 - скасовано; позовні вимоги Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Приватного малого підприємства "Русдол" про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки - задоволено; розірвано Договір оренди земельної ділянки, укладений 23.11.2005 між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міськради та Приватним малим підприємством "Русдол", посвідчений Щукіною Л.С., приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області, 23.11.2005 за реєстром № 3504; зобов`язано Приватне мале підприємство "Русдол" повернути Кароліно-Бугазькій сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області земельну ділянку загальною площею 3,11 гектарів, кадастровий номер 5110300000:02:005:0006; стягнуто з Приватного малого підприємства "Русдол" на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області судові витрати у вигляді судового збору за подачу позовної заяви в сумі 4 844, 80 грн; стягнуто з Приватного малого підприємства "Русдол" на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 7267,20 грн.
31.03.2026 від Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1466/25, у якій Позивач просить ухвалити додаткову постанову, якою розподілити судові витрати Позивача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №916/1466/25 в сумі 40 000 грн відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, стягнувши їх із Відповідача на користь Позивача.
У своїй заяві Позивач наголошує, що ним під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів було заявлено про намір стягнути витрати на професійну правничу допомогу, крім того апеляційній скарзі також зазначено, що такі витрати становлять 40 000,00 грн, із повідомленням про подання відповідних доказів у строки, визначені процесуальним законом.
Позивач зазначає, що він надав у встановлений Господарсько процесуальним кодексом України строк докази, що підтверджують понесення витрат на правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до нього та звіт про надані послуги.
Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області у своїй заяві вказує, що з урахуванням положень процесуального законодавства та правових висновків Верховного Суду, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того, чи були вони фактично сплачені на момент розгляду справи, за умови підтвердження їх обсягу та вартості.
З огляду на викладене, Позивач просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 прийнято до розгляду заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1466/25 та вирішено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; запропоновано Приватному малому підприємству "Русдол" надати письмові пояснення, заперечення на заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1466/25 у строк до 08.04.2026 включно. 
07.04.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного малого підприємства "Русдол" надійшли заперечення на заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1466/25.
У своїх запереченнях Відповідач зазначає, що правова позиція представника Позивача (Апелянта) як у першій, так і у апеляційній інстанції була сталою і не зазнала принципових та ключових змін під час формування змісту апеляційної скарги. Адвокат Дзюбенко Сергій Михайлович надавав Позивачу правничу допомогу протягом розгляду справи у суді першої інстанцій, а тому, був обізнаний у справі з усіма деталями, нюансами, що з неї випливають. При цьому зміст поданої Апелянтом апеляційної скарги майже повністю складається з компільованих фрагментів відповідних частин процесуальних документів (позовної заяви та відповіді на відзив), які вже раніше подані до матеріалах справи, а тому рівень аналітичної та інтелектуально-новаторської складових, які застосовувалися представником Апелянта під час виконання доручення для означеного адвоката не є співмірними до вартості заявлених витрат на правову допомогу.
На переконання Відповідача, заявлений Апелянтом до стягнення загальний розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), не відповідає критеріям розумності, пропорційності, співмірності та справедливості, як наслідок просить зменшити розмір стягнення витрат на професійну правничу допомогу з 40 000,00 грн до 8 000,00 грн.
Розглянувши заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.
За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи
Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Як свідчать матеріали справи, Позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також подав відповідні докази, у тому числі на виконання частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, чому передувала відповідна заява.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного провадження у справі Позивачем було долучено наступні докази:
- Ордер про надання правничої допомоги від 15.04.2025, серії АІ №1873480;
- Договір про надання правничої допомоги № 01/КБ-46 від 29.11.2024; 
- Додаткова угода від 18.03.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 01/КБ-46 від 29.11.2024;
- Звіт про надану правову допомогу згідно з Додатковою угодою від 19.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 01/КБ-46 від 29.11.2024;
У Договорі про надання правничої допомоги № 01/КБ-46 від 29.11.2024, укладеному між Адвокатським об`єднанням "Ековіс Бондар та Бондар" Кароліно-Бугазькою сільською радою Білгород - Дністровського району Одеської області передбачено наступне.
Відповідно до п. 1.1 Договору Клієнт доручає, а АО приймає доручення та зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту щодо захисту прав, свобод і законних інтересів у судових справах. погоджених Сторонами окремо (надалі - "Справи"). ДК 021-2015 79110000-8 - послуги з юридичного консультування та юридичного представництва.
П. 1.2. Договору передбачено, що забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта та надання йому правової допомоги здійснюється незалежно від його статусу, в тому числі в якості свідка, позивача, відповідача. третьої особи з самостійними вимогами та без самостійних вимог, скаржника і т.д.
Згідно з п. 1.3. Договору АО надає послуги передбачені цим Договором, і зокрема, реалізовує повноваження щодо надання правової допомоги у спосіб, не заборонений законодавством, в тому числі через власних учасників. а/або інших адвокатів, залучених АО на договірних засадах (надалі такі учасники та адвокати -"Адвокати"), кожен з яких може діяти окремо або спільно з іншими Адвокатами.
Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Клієнт відповідно до цього Договору доручає та надає Адвокатам повноваження в інтересах клієнта: складати, підписувати, отримувати та подавати необхідні листи, клопотання, запити, скарги; вести переписку в інтересах Клієнта, подавати та отримувати документи. робити заяви; перебувати на прийомі у посадових осіб, оскаржувати їх дії та бездіяльність: представляти інтереси Клієнта у будь-яких дисциплінарних провадженнях з питань. Що стосуються Справ; звертатись з позовами, заявами. клопотаннями та скаргами в будь-який суд. в т.ч. подавати, складати. підписувати позовні заяви, відзиви, заперечення, інші процесуальні документи, вести Справи в будь-яких з усіма правами, в т.ч. з правом брати участь у засіданнях, збільшення або зменшення позовних вимог, повної або часткової відмови від позовних вимог, скарг, апеляційного та касаційного оскарження рішень, постанов, ухвал суду, подання виконавчого документа до стягнення, отримання присудженого майна, укладення мирової угоди: знайомитись з матеріалами справ. в т.ч. подавати та підписувати документи, робити копії, засвідчувати копії, подавати докази; сплачувати судовий збір, державне мито та інші платежі. в т.ч. за подання позову (скарги) в суд; знайомитися з матеріалами Справ, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до Справ, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів. задавати питання іншим особам, які беруть участь у Справах, а також свідкам. експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом; застосовувати технічні засоби, у тому числі для копіювання матеріалів Справ, в яких Адвокат(и) здійснює захист, представництво або надає інші види правової допомоги, фіксувати процесуальні дії, в яких він бере участь, а також хід судового засідання в порядку, передбаченому законом посвідчувати копії документів у справах, які веде Адвокат(и), крім випадків, якщо законом встановлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів; одержувати письмові висновки фахівців, експертів з питань, що потребують спеціальних знань.
Відповідно до п. 3.2. Клієнт зобов`язаний: без зволікання прийняти все виконане, що стосується доручення, а при відмові у прийняті доручення згідно цього Договору, протягом 2-х днів після повідомлення про виконання доручення, письмово мотивувати таку відмову; відшкодувати АО фактичні витрати, які АО понесло і які були необхідні для належного виконання доручення та які підтверджуються витратними документами (проїзні квитки, квитанції, чеки т.п.); інформувати АО про всі документи та відомі обставини, які можуть мати суттєве значення для прийняття та виконання АО доручення відповідно до цього Договору та своєчасно надавати АО копії таких матеріалів /документів. Для комунікації з АО Клієнт буде використовувати email адресу: oleg.bondar@ecovis.ua, або іншу email адресу, Повідомлену АО; інформувати АО чи не зв`язаний Клієнт нерозірваною угодою з іншим Адвокатом (адвокатським об`єднанням, юристом, юридичною фірмою та т.п.) щодо предмета цього Договору.
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до кінця року включно. Якщо жодна із сторін не повідомила іншу про відмову від Договору за 10 (десять) днів до кінця року, строк його дії продовжується на кожний наступний календарний рік (п.4.1. Договору).
Умовами Додаткової угода від 18.03.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 01/КБ-46 від 29.11.2024 передбачено наступне.
На виконання умов Договору Адвокатське об`єднання за завданням Клієнта надає Клієнту правову допомогу з питань, пов`язаних із розірванням в судовому порядку Договору оренди земельної ділянки, укладеного 23.11.2005 між Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міськради, правонаступником якої є Клієнт та ПМП "РУСДОЛ" та посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л. С. 23 листопада 2005 року за реєстром № 3504, а також зобов`язання повернути земельну ділянку кадастровий номер 5110300000:02:005:0006, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплати правову допомогу в такому розмірі:
П. 1.2. Додаткової угоди передбачено, що послуги в суді апеляційної інстанції: підготовка апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу; підготовка, у разі необхідності заяв з процесуальних питань, письмових пояснень, мирової угоди; представництво інтересів Клієнта в господарському суді апеляційної інстанції.
Вартість правової допомоги за надані послуги в суді апеляційної інстанції складає суму у розмірі 40 000,00 грн.
Відповідно до п. 2. Додаткової угоди надання правової допомоги за кожним підпунктом таблиці п. 1. Угоди фіксується Сторонами у Звіті про надану правову допомогу (надалі - звіт), який складається та підсується Сторонами протягом 2-х днів з дати закінчення розгляду справи у суді кожної інстанції.
Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар (вартість наданих послуг) шляхом безготівкового переказу за повідомленими реквізитами протягом 20 робочих днів з дати підписання Сторонами Звіту за відповідним підпунктом таблиці п. 1 Угоди (п. 3. Додаткової угоди).
Відповідно до наданого Звіту про надану правову допомогу Сторони підтверджують, що на підставі Угоди до Договору Адвокатське об`єднання належним чином надало, а Клієнт отримав правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 таблиці п. 1 Угоди; загальна вартість послуг за правову допомогу, передбачену підпунктом 1.2 таблиці п.1 Угоди, складає 40 000 гривень та має бути сплачена Клієнтом у строки та порядку, передбачені Угодою на рахунок Адвокатського об`єднання, вказаний у Договорі.
Дослідивши заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом справи та надані на її підтвердження докази, суд апеляційної інстанції, керуючись правилами, встановленими у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку не покладати на Відповідача всі витрати Позивача у заявленій ним сумі 40 000,00 грн з огляду на наступне.
Як вже було зазначено вище, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Такий же правовий висновок викладено і в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Під час розгляду справи у порядку господарського судочинства, враховуючи принцип змагальності та обов`язок доказування у справі з огляду на приписи статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У контексті оцінки доказів, поданих Позивачем на обґрунтування заяви, суд апеляційної господарський зауважує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 наведені такі висновки:
"…учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права".
"…У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".
Водночас згідно з приписами частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої зазначеної статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вже зазначалося, Відповідачем було подано заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
У пунктах 127, 129, 130, 133-135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено таке:
"127. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
129. Частинами першою та другою статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
130. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
133. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
134. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18".
Судова колегія також враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 наведено такі висновки:
"… У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи".
"Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу".
"У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".
Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).
Судова колегія зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц).
Отже, розмір таких витрат має бути розумним, обґрунтованим, підтвердженим належними доказами, тобто відповідати вказаним критеріям.
Суд апеляційної інстанції при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.
Судова колегія враховує, що під час перегляду цієї справи у суді апеляційної інстанції правова позиція Позивача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом і адвокатським об`єднанням, що і суді першої інстанції, відтак обізнаність адвоката щодо предмета спору, специфіки спірних правовідносин, судової практики у подібних правовідносинах, сталої правової позиції та ходу розгляду справи презюмується, у зв`язку з чим підготовка та подання апеляційної скарги не вимагали великого обсягу аналітичної та технічної роботи.
Також судова колегія зазначає, що представник Позивача під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції брав участь в двох судових засіданнях в режимі відеоконференції загальною тривалістю 40 хвилин. Інших судових засідань в межах апеляційного перегляду справи не відбувалося.
Наведене у своїй сукупності свідчить про розумну необхідність зменшення розміру судових витрат, оскільки розмір заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності їхнього розміру та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності); такі витрати не мають характеру необхідних і не є співмірними з виконаною роботою в суді апеляційної інстанції.
З огляду на подані до заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу докази щодо характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, з урахуванням положень наведених норм, сталої судової практики у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу та фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі такими критеріями як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, судова колегія дійшла висновку, що у наведеному випадку доведеними та обґрунтованими є витрати Позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 10 000,00 грн та підлягають стягненню з Відповідача у цій справі.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області такою, що потребує часткового задоволення в сумі 10 000,00 грн з відмовою в іншій частині.
Керуючись статтями 123 126, 129, 244 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватного малого підприємства "Русдол" (67654, Україна, Біляївський р-н, Одеська обл., село Маяки, вулиця Богачова, будинок 94; код ЄДРПОУ: 23861398) на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Україна, Білгород-Дністровський р-н, Одеська обл., село Кароліно-Бугаз, вулиця Приморська, будинок 1; код ЄДРПОУ 04527307) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
3. У задоволенні іншої частини заяви Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області - відмовити.
4. Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.
5. Матеріали справи №916/1466/25 повернути до Господарського суду Одеської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва 

Я.Ф. Савицький