ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	Львів	Справа № 140/6940/25 пров. № А/857/50033/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року (головуючий суддя Костюкевич С.Ф., м.Луцьк) у справі №140/6940/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
24.06.2025 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (відповідач), в якому просив: визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Київській області щодо неврахування позивачу при обчисленні розміру пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII, статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII “Про державну службу” довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №146/1.16/2-24 від 21.05.2024, №147/1.16/2-24 від 21.05.2024, виданих Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської РДА; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 №889-VIII, відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII “Про державну службу” на підставі довідки №146/1.16/2-24 від 21.05.2024, №147/1.16/2-24 від 21.05.2024 виданих Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської РДА (з урахуванням виплачених сум) з 23.05.2024.
Позов обґрунтовує тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 140/7415/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2025, позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Київській області, задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Київській області від 23.05.2024 №907610124550 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 з 23.05.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII; в задоволенні решти вимог позову відмовлено. Листом ГУ ПФУ у Київській області від 25.04.2025 № 5447-5058/П-02/8-0300/25 позивача повідомлено, що ГУ ПФУ у Київській області на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 140/7415/24, яким зобов?язано ГУ ПФУ у Київській області призначити ОСОБА_1 з 23.05.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” від 16.12.1993 року №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 року №889-VIII, вказують, що покладені судом зобов?язання вчинити дії виконані. Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії державного службовця у відповідно до довідок №146/1.16/2-24 від 21.05.2024, №147/1.16/2-24 від 21.05.2024, виданих Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської РДА, доданих до заяви від 23.05.2024 про переведення на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ “Про державну службу”.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_1 згідно з пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII “Про державну службу” розміру пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII “Про державну службу” довідок виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації №146/1.16/2-24 від 21.05.2024, №147/1.16/2-24 від 21.05.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити ОСОБА_1 згідно з пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII “Про державну службу” обчислення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII “Про державну службу” на підставі довідок Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації №146/1.16/2-24 від 21.05.2024, №147/1.16/2-24 від 21.05.2024 (з урахуванням виплачених сум) з 23.05.2024.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що за результатами розгляду поданих документів та проведеного розрахунку з урахуванням коефіцієнта збільшення, встановлено недоцільність призначення пенсії за віком у відповідності до Закону України “Про державну службу”, оскільки розмір пенсії зменшується. Таким чином, апелянт вважає, що право на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 889 з урахуванням нових довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця в позивачки відсутнє. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 140/7415/24, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2025, позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Київській області, задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Київській області від 23.05.2024 №907610124550 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 з 23.05.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII; в задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Листом ГУ ПФУ у Київській області від 25.04.2025 № 5447-5058/П-02/8-0300/25 позивача повідомлено, що ГУ ПФУ у Київській області на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 140/7415/24, яким зобов??язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 з 23.05.2024 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, зазначають, що покладені судом зобов?язання вчинити дії виконані.
Вважаючи такі дії відповідача щодо не врахування довідок про заробітну плату протиправними, позивачка звернулася в суд першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом №889-VIII, який набрав чинності 01 травня 2016 року.
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII втратив чинність Закон України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ установлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пунктів 10 - 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII Згідно із пунктами 10 - 12 розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Постановою у справі №140/8868/24, яка набрала законної сили, встановлено право на переведення на пенсію державного службовця за віком позивачки, у якої наявні умови для реалізації права на одержання пенсії згідно із пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII та відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. При вирішенні спору суд дійшов висновку, що позивач, подаючи заяву від 23.05.2024, не просив повернути його на пенсію за Законом №3723-ХІІ у попередньому розмірі, яку він отримував до переведення його на пенсію за нормами Закону №1058-IV, а просив перевести на пенсію за Законом №889-VІІІ (тобто, із застосуванням умов, визначених у пунктах 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення), на підставі Закону №3723-ХІІ у чинній редакції, що передбачає обчислення пенсії в розмірі 60 відсотків заробітної плати, з якої сплачено страхові внески - якщо перед зверненням за пенсією особа працювала, або у тому ж відсотковому розмірі від заробітної плати працюючого державного службовця - якщо на час звернення за пенсією особа не є державним службовцем. У цьому разі мова не йде про перерахунок пенсії на підставі нової довідки у зв`язку із збільшенням заробітної плати працюючих державних службовців та у попередньому розмірі (90 відсотків).
Одночасно суд у згаданій справі вказав, що довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця є джерелом інформації про суму заробітку, відсоток від якого становитиме пенсія, що впливає на правильність обчислення пенсії, а тому вказані в них відомості мають бути враховані пенсійним органом. У даних довідках також зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Виконуючи постанову суду про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, відповідач ці висновки суду залишив поза увагою.
Відповідно до частини восьмої статті 37 Закон №3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 Порядку №622 (у редакції, чинній на час звернення позивачки із заявою) установлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
У всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 7 Порядку №622).
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вказує, що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.
У пункті 5 Порядку №622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за №180/30048; Постанова №1-3, чинна на час звернення позивача із заявою) затверджено три форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
У довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) для осіб, які на час звернення за призначенням пенсії не займають посад державної служби, зазначаються посадовий оклад працюючого на відповідній посаді державного службовця, надбавка за відповідний ранг державного службовця та надбавка за вислугу років у відсотках посадового окладу (з урахуванням стажу державної служби особи, яка звертається за призначенням пенсії).
У довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ середні розміри надбавок, премій та інших виплат вказуються за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії.
Не є спірною та обставина, що до заяви від 23.05.2024 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII ОСОБА_1 додала видані Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської РДА довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на травень 2024 року та довідку про складові заробітної плати станом на травень 2024 року для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, які відповідають змісту та формі, встановленій Постановою №1-3 (на час звернення позивача із заявою 23.05.2024).
Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 має більше двадцяти років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, і на час звернення до відповідача із заявою від 23.05.2024 не перебуває на державній службі.
Отже, у спірному випадку обчислення позивачу пенсії державного службовця з 23.05.2024 відповідно до пункту 4 Порядку №622 повинно здійснюватись з урахуванням довідок, виданих Управлінням соціального та ветеранської політики Ковельської РДА 23.05.2024, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ у Київській області здійснити ОСОБА_1 обчислення відповідно до пункту 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на підставі довідок Управління соціального та ветеранської політики Ковельської РДА №146/1.16/2-24 від 21.05.2024, №147/1.16/2-24 від 21.05.2024 для її виплати (з урахуванням виплачених сум) з 23.05.2024.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2025 року у справі № 140/6940/25 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	І. І. Запотічний