ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

04 березня 2026 року       м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 
суддів          ОСОБА_2 
ОСОБА_3 
секретаря судового засідання      ОСОБА_4 
за участю учасників судового провадження:
прокурора         ОСОБА_5 
обвинуваченого (в режимі відеоконференції)   ОСОБА_6 
захисника          ОСОБА_7 

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №12025262020000802 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:
- вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.07.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі;
- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31.08.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Чернівецького районного суду м. Чернівці від 14 травня 2025 року, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернівецького районного суду м. Чернівці від 14 травня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і за його вчинення призначено йому покарання, із 
Провадження № 11-кп/822/110/26    Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9 
Категорія: ст. 185 КК України       Доповідач: ОСОБА_10 

застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк перебування під вартою ОСОБА_6 визначено відраховувати з моменту його затримання, тобто з 13 березня 2025 року.
Вирішено долю речових доказів, розподілено процесуальні витрати та скасовано заходи забезпечення кримінального провадження.
На вищевказаний вирок суду першої інстанції прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2025 року апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Чернівецького районного суду м. Чернівці від 14 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26 січня 2026 року частково задоволено касаційну скаргу прокурора, ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2025 року щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 березня 2026 року включно.
Згідно з вироком суду першої інстанції,  ОСОБА_6 03 березня 2025 року, приблизно о 17:00, діючи в умовах режиму воєнного стану, біля під`їзду № 2 по Проспекту Незалежності, 125А у м. Чернівці, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів; впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу з поверхні лавиці викрав майно ОСОБА_11 , а саме 3 упаковки дієтичної добавки по 10 флаконів у кожній, вартістю 9 264,67 грн, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
В подальшому 13 березня 2025 року, приблизно об 11:30, ОСОБА_6 , діючи в умовах режиму воєнного стану, реалізуючи виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу зайшов в під`їзд № 6 по вул. Чорноморській, 4А у м. Чернівці, звідки викрав електровелосипед ОСОБА_12 вартістю 44 789,86 грн, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - вчинено повторно та в умовах воєнного стану.
На вказаний вирок прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.
Апеляційні доводи мотивує тим, що вирок районного суду в частині призначення покарання є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Зазначає, що районний суд в достатній мірі не врахував особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисливих майнових злочинів, на шлях виправлення не став і через незначний період часу після звільнення знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що вказує на його стійку злочинну направленість. 
ОСОБА_6 по місцю проживання характеризується негативно, не має стійких соціальних зав`язків, не працює, і суспільно-корисливою працею не займається.
Те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення не є достатніми підставами для висновку суду про можливість застосування в даному випадку ст. 69 КК України, оскільки судом не достатньо враховано особу обвинуваченого.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку та доводи, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника – адвоката ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, доводи прокурора ОСОБА_5 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій, жодним з учасників провадження не оспорюються, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається. Розгляд кримінального провадження відбувся в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На переконання колегії суддів, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення.
Колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_6 покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, районний суд не навів переконливих мотивів прийнятого рішення, не аргументував, яким чином перелічені ним обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, істотно знизили тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину.
Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, знову вчинив дві крадіжки чужого майна.
Наведене значно підвищує як суспільну небезпечність особи обвинуваченого, так і суспільну небезпечність вчиненого злочину, проте це не було враховано судом в оскаржуваному вироку.
Таким чином, призначене обвинуваченому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є явно несправедливим внаслідок м`якості.
Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яким на підставі п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України визнається застосування судом закону, який не підлягає застосуванню; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
За таких обставин вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_13 покарання підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку.
Згідно з ч. 2 ст. 439 КПК України, вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді. На виконання вимог цієї норми права, колегією суддів, під час апеляційного розгляду враховує вказівки Верховного Суду у постанові від 26 січня 2026 року у даному кримінальному провадженні.
Так, призначаючи ОСОБА_13 покарання, колегія суддів враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
З відомостей про особу ОСОБА_6 вбачається, що він неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий (т. 1 а. с. 147- 158), з 2006 року звертався за спеціалізованою психіатричною допомогою в підрозділ Чернівецької обласної психіатричної лікарні, а з 01 серпня 2008 р. по 07 серпня 2008 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «стан відміни внаслідок вживання опіоїдів. Активна залежність» (т. 2 а. с. 143); з 17 травня 2005 року зареєстрований в ОКНП «ЧОНД» з діагнозом: «Розлади внаслідок поєднаного вживання канабіоїдів, психостимуляторів, сильнодіючих речовин (трамадол) зі шкодою для здоров`я», 11 липня 2007 року діагноз: «Розлади психіки та поводження внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, канабіоїдів, амфетаміну, трамадолу. Синдром активної залежності » (т. 1 а. с. 146).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 451 від 01 квітня 2025 року (т. 2 а. с. 36 - 37) ОСОБА_13 на даний час та на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак будь-якого іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, згідно вимог ст. 66 КК України, колегія суддів визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 67 КК України, колегія суддів не встановила.
Також, при призначенні покарання колегія суддів враховує характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих майнових умисних злочинів, на шлях виправлення не став, в період непогашеної та не знятої судимості вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання в межах санкції статті вчиненого ним кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, чи звільнення його, від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає.
На підставі вище викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420, 615 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 – задовольнити.
Вирок Чернівецького районного суду м. Чернівці від 14 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 12025262020000802 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий, суддя    [підпис]     ОСОБА_10 
Судді:     [підпис]     ОСОБА_2 
[підпис]     ОСОБА_3