Справа № 420/29046/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, третіх осіб - Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Об`єднаної житлової комісії про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд:
- визнати протокол №127 від 24.07.2025р Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями таким, що прийнятий з порушенням наказів Міністерства оборони України від 26 липня 2018 № 370, та від 31 липня 2018 № 380;
- скасувати протокол №127 від 24.07.2025р Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями;
- визнати рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями щодо не погодження розподілу житлової площі для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , трикімнатна, житловою площею 57,0 кв.м., на майора запасу ОСОБА_1 , зі складом сім?ї 4 особи протиправним;
- зобов?язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями переглянути раніше прийняте рішення щодо не погодження розподілу житлової площі для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та прийняти рішення про погодження списку розподілу житлової площі для постійного проживання військовослужбовцям Одеського гарнізону за адресою: АДРЕСА_1 , трикімнатна, житловою площею 57,0 кв.м., на майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім?ї 4 особи.
В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що військовослужбовці, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я, та члени їх сімей, мають право на отримання житла, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Відмова у взятті на облік допускається лише за підставами, прямо передбаченими статтею 35 ЖКУ та п.17 Положенням № 470. Отже, 13 грудня 2001 року житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла законне рішення про клопотання перед житловою комісією Одеського гарнізону про постановку на квартирний облік Позивача та членів його сім`ї, що відповідає вимогам ст.ст. 31, 34, 36,39 ЖКУ та пунктів 13 - 15 Правил 470, рішення прийнято у відповідності до вимог п.11 Положення № 20. За час перебування на квартирному обліку в Одеському гарнізоні, Позивач та його сім`я житловою площею по лінії Міністерства оборони не забезпечувалися, житлом на праві приватної власності не володіють, проживають в м. Одесі за договором найму (оренди) в квартирах, що належать громадянам на праві приватної власності, а діти Позивача навчалися та закінчили навчальні заклади м. Одеси, що відповідно є підставою, згідно п.5 ст.34 ЖК України та підпункті 5 пункту 13 Правил 470, для визнання сім`ї Позивача потребуючими поліпшення житлових умов. Згідно перевірки об`єднаною житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 житлових умов - Позивач (особа з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи), його дружина ОСОБА_2 (особа з інвалідністю ІІІ групи) та син ОСОБА_3 , проживають в м. Одеса, дочка ОСОБА_4 , у зв`язку з агресією рф, тимчасово перебуває у Франції. Зазначене вище неодноразово підтверджено в ході проведення житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 , в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виконання вимог абз.2 п.2.20 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборону України від 30.11.2011р. № 737 та п.2 наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, щорічних перевірок житлових умов військовослужбовців, які зараховані на облік, інвентаризації облікових справ осіб, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Крім того Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України у листі від 22.01.2019 року №303/4/141, з посиланням на доповідь КЕУ міста Одеси, зазначило про перебування Позивача на обліку осіб, які потребують покращення житлових умов у Одеському гарнізоні в загальній черзі з 03.02.1995 р. за №336, та в списках на позачергове забезпечення житлом як звільнений за станом здоров`я та особа з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи з 20.06.2001 року за №50 складом сім`ї 4 особи. Остання перевірка об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 законності перебування Позивача на обліку військовослужбовців потребуючих поліпшення житлових умов шляхом надання житла для постійного проживання з наданням заявнику обґрунтованої відповіді, відбулась на вимогу КЕВ м. Одеси від 24.03.2025 року за №537/479, щодо надання повної інформації про зарахування та перебування на обліку в об`єднаній житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 Позивача та окремо кожного члена його сім`ї. З системного аналізу вище наведеного вбачається, що Позивач та члени його сім`ї перебувають на квартирному обліку в об`єднані житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідності до вимог законодавства України, потребують та набули права на поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, що засвідчили неодноразові перевірки. При цьому, Рішення Комісії з контролю, зазначене у Протоколі №127, є протиправним та необґрунтованим, яке порушує права Позивача, а наведена у відповіді ЦУІІЗ від 28.08.2025р. N2459-9553 на інформаційний запит причина не погодження Комісії з контролю списку розподілу житлової площі військовослужбовців Одеського гарнізону, не є законною підставою для відмови у взятті на квартирний облік, оскільки згідно п. 9 Положення № 20, військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства, підстави та порядок взяття на облік визначені ЖКУ (ст. 34, 37) і Правилами № 470 (п.13-15, 17), не містять «преклюзивного» 3-річного строку звернення й не передбачають відмову з такої причини і відомчий наказ не може звужувати права порівняно із законами/урядовими актами. ІНФОРМАЦІЯ_5 при прийняті рішення (Протокол №4 від 13.12.2001р.) про квартирний облік Позивача діяв відповідно до п.11 Положення №20, а в послідуючому при підтвердженні даного рішення (протокол №4 від 14.03.2008р.), відповідно до п.3.1-3.5 Положення №577.
Представником Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, до суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, та вказує, що позивачем не надано підтверджень того, що він постійно проживав у м.Одеса, з 2001 року, тобто після звільнення з військової служби. Реєстрація Позивача у м.Одесі здійснена лише 07.04.2007. В житловій справі Позивача відсутні докази проживання членів його сім`ї в місті Одеса з 2001 року. Позивач на підтвердження постановки його на квартирний облік надав рішення виконавчого комітету Врадівської ради народних депутатів Миколаївської області, яким він прийнятий на облік в загальну чергу, склад сім`ї – одна особа, жодних документів(витягів з протоколу/рішення) про постановку членів сім`ї Позивача до житлової справи не надано. Також відсутні відомості, щодо зняття Позивача та членів його сімї з квартирного обліку у 2001 році. З огляду на вищевикладене Комісією з контролю при перевірці житлової справи Позивача та прийнятті рішення про відмову в погодженні списку розподілу житлової площі, вказано на необхідність приведення квартирного обліку Позивача до вимог діючого законодавства.
Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій наголошено, що Додатком до клопотання ІНФОРМАЦІЯ_6 від 17.04.2001р N374 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 були направлені копії документів облікової (житлової) справи Позивача Додатково для розгляду рапорту Позивача до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , в грудні 2001 року було подано затребуванні комісією довідки та документи, зокрема довідка виконавчого комітету Врадіївської селищної ради (на підставі передання повноважень, в тому числі пов`язаних з веденням квартирного обліку, від районних до місцевих рад (громад)) від 20.11.2001р № 4152 про перебування на квартирному обліку з 26.08.1991 у Врадіївській селищні раді зі складом сім`ї з 1994року 4 особи та довідки Одеського міського бюро технічної інвентаризації від 10.01.2002 №№ 21, 22. В подальшому Позивачем для оновлення облікової (житлової) справи регулярно подавалися до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 затребувані довідки, зокрема: - довідки виконавчого комітету Врадіївської селищної ради від 22.02.2007р. №№ 977,978,979, про не забезпечення житлом та не перебування на квартирному обліку в органу місцевого самоврядування Позивача, його дружини і сина, крім неповнолітньої доньки, яка відповідно до вимог пункту 4 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 року (далі за текстом Правила № 470) не могла самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення - довідки Одеського міського бюро технічної інвентаризації від 02.05.2008 №№ 3031, 3032, 3033, 3034 На виконання вимог абз.2 п.2.20 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборону України від 30.11.2011р. № 737 та п.2 наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, щодо щорічних перевірок житлових умов військовослужбовців, які зараховані на облік, інвентаризації облікових справ осіб, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, Позивач щорічно подавав до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 визначені Інструкцією довідки. Для подання на розгляд Відповідачем документів житлової справи Позивача, в 2025 році Позивач подав оновлені довідки згідно з переліку наданого КЕВ м. Одеса, зокрема довідку відділу містобудування, архітектури та благоустрою Врадіївської селищної ради від 01.01.25 №599-17-01 про не перебування на квартирному обліку при Врадіївській селищній раді членів сім`ї Позивача На вимогу КЕВ м. Одеси від 24.03.2025 року за №537/479, щодо надання повної інформації про зарахування та перебування на обліку в об`єднаній житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 Позивача та окремо кожного члена його сім`ї, об`єднана житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснила перевірку з наданням заявнику обґрунтованої відповіді.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/29046/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, третіх осіб - Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Об`єднаної житлової комісії про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 27.10.2025 року клопотання позивача про витребування доказів та визнання відзиву Відповідача на позовну заяву у справі №420/29046/25, не прийнятим, - задоволено частково. Поновлено Міністерству оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, строк на подання відзиву на позов. Витребувано від Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, копію облікової квартирної справи позивача ОСОБА_1 в електронному вигляді. Зупинено провадження по справі №420/29046/25 - до отримання витребуваних судом письмових доказів. В решті вимог клопотання позивача – відмовлено.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 року додатково витребувано від Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями пояснення прийняття рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями щодо не погодження розподілу житлової площі для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , трикімнатна, житловою площею 57,0 кв.м., на майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи. Витребувано у Квартирно-експлутаційний відділ м. Одеса відповідь об`єднаної житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 з матеріалами перевірки на вимогу КЕВ м.Одеса від 24.03.2025 №537/479.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2026 року, зважаючи на усунення обставин, котрі зумовили зупинення провадження по справі №420/29046/25, поновлено провадження, відповідно до положень ст.237 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як з`ясовано судом, та вбачається з матеріалів справи, під час проходження служби в Миколаївському гарнізоні у військовій частині НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_7 з 08.09.1988р.по 15.10.2001р. ОСОБА_1 житлові приміщення не отримував, на обліку громадян, які потребують забезпечення постійним жилим приміщенням в житлових комісіях військових частин, не перебував. (Згідно довідок начальника Первомайського гарнізону та голови гарнізонної житлової комісії від 26.09.2007р. №1027 та Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління від 15.01.2025 року №№13 та 13-а). 
Під час проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_8 , перебував на квартирному обліку у виконавчому комітеті Врадіївської районної ради. 
ІНФОРМАЦІЯ_9 листом від 17.04.2001р. за вих. №374 до ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено документи облікової житлової справи ОСОБА_1 з клопотанням про прийняття рішення по зарахуванню ОСОБА_1 на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_10 . 
Наказом заступника Міністра оборони України - Командувача Сухопутними Військами Збройних Сил України від 20.06.2001р. № 115, ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла та підлягає направленню на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_11 . 
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_12 від 15.10.2001р. №113 ОСОБА_1 виключений із списків 
ІНФОРМАЦІЯ_13 від 16.11.2001р. №54 ОСОБА_1 виключений із списків ІНФОРМАЦІЯ_14 та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_11 .
13 грудня 2001 року житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла рішення про клопотання перед житловою комісією Одеського гарнізону про постановку на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї. (Протокол засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.12.2001р. №4). 
Рішенням житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.03.2008р. затверджено рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.12.2001р. про поставку ОСОБА_1 на квартирний облік при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 з 03.02.1995 року зі складом сім`ї чотири особи та прийнято рішення про клопотання перед житловою комісією Одеського гарнізону про постановку на квартирний облік у Одеському гарнізоні. (Протокол засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.03.2008р. №4). 
18 травня 2009 року житлова комісія Одеського гарнізону, розглянула клопотання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік в Одеському гарнізоні та прийняла Рішення, яким рекомендувала житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти остаточне рішення щодо зарахування Позивача на квартирний облік в Одеському гарнізоні (Протокол засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 18.05.2009р. №9 п.16).
Об`єднана житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглянувши документи облікових справ військовослужбовців, прийняла рішення про надання ОСОБА_1 житлового приміщення для постійного проживання згідно розподілу за адресою: АДРЕСА_1 , та з урахуванням чого, направила відповідні документи до КЕВ м. Одеси, яка в свою чергу, підготувавши Список надання жилої площі для постійного проживання, 05.05.2025р. за вихідним № 1700, направила документи до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_15 (надалі ЦУІІЗ) для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. 
Проте, за результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю 24.07.2025р. прийняла рішення щодо ОСОБА_1 - про відмову в погодженні надання постійного житла, без належного обгрунтування причин такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлено Протоколом №127.
Супровідним листом ЦУІІЗ від 29.07.2025р. №2459/8257 копія Протоколу №127 та облікова справа ОСОБА_1 направлена до КЕВ м. Одеса.
Супровідним листом КЕВ м. Одеса до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.08.2025р. за № 537/1254, яким доведена зазначена інформація та вказано про надання вказівки об`єднаній житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити дії на виконання рішення Комісії з контролю, та доведення інформації до ОСОБА_1 .
Так, на думку суду, позовні ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, третіх осіб - Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Об`єднаної житлової комісії про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що підлягають задоволенню частково, з урахуванням наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Положеннями статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Статтею 1 Закону № 3551 визначено, що закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.
Відповідно до статті 5 Закону № 3551 учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
За приписами статі 6 Закону № 3551 учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (пункт 19).
Приписами статті 12 Закону № 3551 встановлено перелік пільг учасників бойових дій та особам, прирівняним до них.
Положеннями пункту 14 частини 1 цієї норми, визначено, що згадана категорія осіб має право на першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік;
Визначення основних засад державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі здійснює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ).
Згідно із статтею 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 2 Закону № 2011-ХІІ, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 2011-ХІІ, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Положенням статті 125 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла без надання іншого жилого приміщення.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, визначений Порядком № 1081.
Відповідно до частини 1 пункту 3 Порядку № 1081, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Згідно із частиною 3 ,4 пункту 3 Порядку № 1081, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.
Тобто, законодавством прямо передбачено право військовослужбовців самостійно визначатись, яким способом (шляхом) вони бажають реалізувати своє право на забезпечення житлом для постійного проживання.
Відповідно до частини 2 пункту 11 Порядку № 1081, житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.
Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Згідно із пунктом 22 Порядку № 1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей), визначено в Інструкції № 380.
Розділом VІІ «Надання житлових приміщень для постійного проживання» Інструкції №380 передбачено порядок та умови виключення квартир з числа службових.
Так, пунктом 1 розділу VІІ Інструкції визначено, що особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.
Відповідно до п.3 розділу VІІ Інструкції для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Згідно з п. 4 розділу VІІ Інструкції, на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла).
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Пунктом 5 розділу VІІ Інструкції визначено, що для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.
Згідно з п. 6 розділу VІІ Інструкції, ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).
Відповідно до п.10 розділу VІІ Інструкції № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Зокрема, як з`ясовано судом, та зазначено вище, позивачем вчинено всіх передбачених чинним законодавством дій, спрямованих на розподіл житлової площі для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , трикімнатна, житловою площею 57,0 кв.м., на майора запасу ОСОБА_1 , зі складом сім?ї 4 особи.
При цьому, судом критично сприймаються посилання відповідача на те, що в житловій справі ОСОБА_1 відсутні докази проживання членів його сім`ї в місті Одеса з 2001 року, та реєстрація Позивача у м.Одесі здійснена лише 07.04.2007, позаяк позивач не є відповідальною особою за веденням житлової справи.
Окрім того, судом встановлено, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 16.11.2001р. №54 ОСОБА_1 виключений із списків ІНФОРМАЦІЯ_14 та направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_11 .
При цьому, 13 грудня 2001 року житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято рішення щодо клопотання перед житловою комісією Одеського гарнізону про постановку на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї. (Протокол засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.12.2001р. №4). 
Натомість, суд акцентує, що будь-яких належних, допустимих, юридично спроможних доказів, які б спростовували твердження позивача, та водночас підтверджували те, що після звільнення зі служби, направлення на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_11 та взяття на квартирний облік житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не проживав на території м. Одеси, відповідачем, суду не надано. 
Крім того, у протоколі № 127 від 24.07.2025р. зазначено, що Комісією з контролю при перевірці житлової справи Позивача та прийнятті рішення про відмову в погодженні списку розподілу житлової площі, вказано на необхідність приведення квартирного обліку до вимог законодавства. 
Проте, у рішенні відповідача жодним чином не окреслено, яким саме вимогам чинного законодавства (яким нормам законів чи підзаконних нормативно-правових актів) не відповідає квартирний облік позивача, а отже не конкретизовано причини та підстави відмови, натомість загальне посилання на порушення вимог чинного законодавства, на думку суду, в діяльності відповідача, як суб`єкта владних повноважень, не є припустимим, адже призводить до стану правової невизначеності.
Таким чином, за наведених обставин, суд доходить висновку, що рішення про відмову позивачеві у погодженні надання житла для постійного користування, прийняте відповідачем не у спосіб, визначений Конституцією та законами України; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); не розсудливо; без будь-якого правового обґрунтування.
Окрім того, суд зауважує, що внаслідок прийняття оскаржуваних рішень, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати право на житло, що у свою чергу є порушенням житлових прав, у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також, суд вважає ґрунтовними зауваження позивача щодо того, що протокол №127 від 24.07.2025р Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, є таким, що прийнятий з порушенням наказів Міністерства оборони України від 26 липня 2018 № 370, та від 31 липня 2018 № 380.
В той же час, невідповідність вказаного протоколу №127 від 24.07.2025р Комісії з контролю за забезпеченням наказам Міністерства оборони України від 26 липня 2018 № 370, та від 31 липня 2018 № 380, свідчить про його протиправність, та, як наслідок, не потребує додаткового визнання його таким, що прийнятий з порушенням окреслених наказів Міністерства оборони України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також встановлені судом фактичні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та правомірними, а отже належним та ефективним способом захисту та відновлення порушених прав позивача буде зобов`язання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, переглянути раніше прийняте рішення щодо не погодження розподілу житлової площі для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та прийняти рішення про погодження списку розподілу житлової площі для постійного проживання військовослужбовцям Одеського гарнізону за адресою: АДРЕСА_1 , трикімнатна, житловою площею 57,0 кв.м., на майора запасу ОСОБА_1 , зі складом сім?ї 4 особи.
При цьому, суд акцентує, що Верховним Судом у Постанові від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 наведено правовий висновок, та вказано, що повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Суд зауважує, що умови, за яких орган відмовляє в погодженні надання постійного житла, визначені чинним законодавством. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про погодження надання постійного житла. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу – прийняти рішення про погодження надання постійного житла або відмовити в погодженні надання постійного житла, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, третіх осіб - Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Об`єднаної житлової комісії про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії є правомірними, документально підтвердженими, а отже підлягають задоволенню частково, з вище окреслених підстав.
Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, третіх осіб - Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Об`єднаної житлової комісії про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати Протокол Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №127 від 24.07.2025р.
3. Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями щодо не погодження розподілу житлової площі для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , трикімнатна, житловою площею 57,0 кв.м., на майора запасу ОСОБА_1 зі складом сім?ї 4 особи.
4. Зобов?язати Комісію з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями переглянути раніше прийняте рішення щодо не погодження розподілу житлової площі для постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та прийняти рішення про погодження списку розподілу житлової площі для постійного проживання військовослужбовцям Одеського гарнізону за адресою: АДРЕСА_1 , трикімнатна, житловою площею 57,0 кв.м., на майора запасу ОСОБА_1 , зі складом сім?ї 4 особи.
5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко 

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, третіх осіб - Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі Об`єднаної житлової комісії про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково