Справа № 515/885/25
Провадження № 3/515/314/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року м. Татарбунари
Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Олійник К. І., розглянувши справу, яка надійшла від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 351324 від 04 червня 2025 року ОСОБА_1 о 17 год 28 хв біля будинку №15 по вул.Кірова в с.Лиман Білгород-Дністровського району Одеської області, керував транспортним засобом – трактором марки «Юнз6АЛ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, хибка хода) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.
У липні 2025 року через канцелярію суду захисник ОСОБА_1 , адвокат Ковпак О.В., заявив клопотання про закриття провадження у адміністративній справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на наступне.
Матеріали адміністративної справи містять компакт диск, на якому чотири файли відеозапису, з відтворення яких вбачається фіксація дати та часу подій за хронологією:
На першому файлі зафіксована подія тривалістю (09 хвилин) про те, що 04.06.2025 року о 17 год. 39 хв. з автомобільного службового реєстратора поліцейськими фіксується зупинення транспортного засобу: трактора під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський Горінчой просить пред`явити посвідчення водія та паспорт громадянина України, а при з`ясуванні, що відповідні документи відсутні просить водія ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля та присісти на переднє пасажирське сидіння для перевірки по «базам». Далі поліцейська Нікітенко А. В., що перебувала на пасажирському сидінні запитує документа у ОСОБА_1 отримує відповідь про їх відсутність після чого пропонує ОСОБА_1 пройти на стан сп`яніння на алкотестері Драгер на, що водій відповідає відмовою тому, як йому терміново необхідно вибрискати 800 літрів гербіциду на поле тому, як спала температура та це необхідно зробити терміново за для збереження майбутнього врожаю. 
Далі поліцейська ОСОБА_2 пропонує ОСОБА_1 проїхати до медзаклада на стан алкогольного сп`яніння на, що отримує аналогічну відмову з тих самих підстав. У подальшому ОСОБА_2 ще декілька раз пропонує пройти стан сп`яніння на Драгер та в медзакладі на, що із вищевказаних причин отримує від водія відмову при цьому ОСОБА_2 повідомляє: що відмова від проходження не уникає відповідальності за порушення правил дорожнього руху п.2.5. на, що ОСОБА_1 повідомляє, що згоден тому як у нього при керуванні не було документів.
На другому файлі зафіксована подія тривалістю (09 хвилин) про те, що 04.06.2025 року о 17 год. 58 хв., в службовому автомобілі фіксується процедура складання ОСОБА_2 адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 . 
 
На третьому файлі зафіксована подія тривалістю (10 хвилин) про те, що 04.06.2025 року о 18 год. 08 хв., в службовому автомобілі фіксується процедура винисення ОСОБА_2 постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . 
 
На четвертому файлі зафіксована подія тривалістю (1 хвилина) про те, що 04.06.2025 року о 18 год.18 хв., в службовому автомобілі поліцейська ОСОБА_2 роз`яснює порядок сплати штрафу за постановою у справі про адміністративне правопорушення, далі водій запитує чи можливо йому їхати на, що від поліцейської отримує відповідь про те, що можете поки вийти та відразу поліцейська виключає бодікамеру.
 
Наданий інспектором відео доказ не є безперервними. До того ж відео фіксування правопорушення повинно відбуватися з моменту його виявлення і до його завершення. При цьому, переривати відео фіксування процесу розгляду справи не можна, оскільки це є підставою вважати відео та фото докази, як неналежні.
 
Отже, відтворені відеозаписи не містить доказів фіксації відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в Саратській ЦРЛ та роз`яснення ОСОБА_1 наслідків не проходження огляду та його дій щодо ухилення від огляду не відповідає приєднаному до матеріалів справи відеозапису, який такого роз`яснення не містить. Натомість поліцейська ОСОБА_2 повідомляє водія ОСОБА_1 , що зафіксовано на першому файлі відеозапису про те, що відмова від проходження не уникає відповідальності за порушення правил дорожнього руху п.2.5. на, що ОСОБА_1 повідомляє, що згоден тому як у нього при керуванні не було документів. Тобто поліцейською не були роз`яснені вимоги п.2.5 ПДР тому, як водій розумів, що відносно нього складається протокол за відсутність документів на право керування транспортним засобом де він чітко про це повідомляє.
 
Складений протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП тому, як не містить усі фактичні дані, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для провадження: у протоколі поліцейський зазначив явні ознаками алкогольного сп`яніння, запах з порожнини рота, не чітка мова, хибка хода. Однак поліцейською не уточнюється який був запах з порожнини рота, не було зафіксована хибка хода, а мова водія яка зафіксована на відеозаписах є чіткою, прямою, водій без будь яких ознаків які б вказували на стан сп`яніння чітко відповідає на поставленні поліцейською запитання, добре орієнтується на місці у часі.
 
Поліцейськими не були дотримані вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністертсві юстиції України за № 1408/27853 від 10.11.2015 року.
 
Відповідно до п.1 розділу Х особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП відповідної Інструкції особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
 
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
 
Під час відсторонення особи від керування транспортним засобом поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів відсторонення проводиться у присутності двох свідків.
 
Відсторонення особи від керування транспортним засобом, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння також передбачено ч.1 ст.266 КУпАП.
 
Однак водій ОСОБА_1 не був відсторонений від подальшого керування транспортним засобом, у нього не було вилучено посвідчення водія, а поліцейською навмисно було виключено відеозапис бодікамери для фіксації відповідного факту, що дає також додаткові підстави вважати про порушення порядку оформлення інкримінованого діяння.
 
Відповідно до п.2 розділу II Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Інструкції під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
 
З переглянутих відеозаписів відсутні відомості щодо виконання поліцейською вимог ст.268 КУпАП, що є підставою вважати порушенням законної процедури оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.
 
23 лютого 2026 року через канцелярію суду захисник ОСОБА_1 адвокат Ковпак О.В. заявив клопотання про закриття провадження у адміністративній справі згідно п.4 ч.1 ст.247 КУпАП за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності, з огляду на наступне.
 
Матеріали адміністративної справи містять компакт диск, на якому чотири файли відеозапису, з відтворення яких вбачається фіксація дати та часу подій за хронологією:
На першому файлі зафіксована подія тривалістю (09 хвилин) про те, що 04.06.2025 року о 17 год. 39 хв. з автомобільного службового реєстратора поліцейськими фіксується зупинення транспортного засобу: трактора під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський Горінчой просить пред`явити посвідчення водія та паспорт громадянина України, а при з`ясуванні, що відповідні документи відсутні просить водія ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля та присісти на переднє пасажирське сидіння для перевірки по «базам». Далі поліцейська Нікітенко А. В., що перебувала на пасажирському сидінні запитує документа у ОСОБА_1 отримує відповідь про їх відсутність після чого пропонує ОСОБА_1 пройти на стан сп`яніння на алкотестері Драгер на, що водій відповідає відмовою тому, як йому терміново необхідно вибрискати 800 літрів гербіциду на поле тому, як спала температура та це необхідно зробити терміново за для збереження майбутнього врожаю.
За наведених обставин ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а тому відмовився пройти тест на стан сп`яніння та огляд в закладах охорони здоровя на стан сп`яніння, тому як подальше перевірка в закладах охорони здоровя на яку піде значний час та несвоєчасне внесення гірбициду буде коштувати втратою врожаю та спричиненню великих збитків власності про, що було повідомлено поліцейсйькимта роз`яснено, що наразі спала велика теплова температура, а тому терміново необхідно проводити агрономічні дії щодо внесення 800 літрів препарата на посіви, а подальше зволікання в цьому буде нести негативні наслідки.
ОСОБА_1 як голова фермерського господарства «АВІС-24» вчинив дії, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130 КУпАП в стані крайньої необхідності, що відповідно до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП виключає провадження у справі. 
ОСОБА_1  у судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, вказав, що дійсно керував трактором «Юнз6АЛ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з цим заперечував що був у стані алкогольного сп`яніння, пояснив, що проводив агрономічні дії щодо внесення 800 літрів препарата на посіви і не мав можливості проїхати з працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як як спала температура і вибрискати 800 літрів гербіциду на поле необхідно зробити терміново за для збереження майбутнього врожаю, а зачекати його, поки він завершить роботи, поліцейські відмовились.
Поліцейський ВП №2 Білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області Нікітенко А. В. пояснила суду, що транспортний засіб вирішив зупинити ОСОБА_3 , бо він ( ОСОБА_1 ) їхав не впевнено, що й стало підставою для зупинки транспортного засобу.
На питання адвоката Ковпака О. В. «чи були ОСОБА_1 порушені ПДР України», ОСОБА_2 відповіла «не можу сказати». Транспортний засіб зупинив ОСОБА_3 , він же і спілкувався з водієм, в той час як вона була в патрульному авто. Вона з ОСОБА_1  спілкувалась коли складала протокол. 
Поліцейський ВП №2 Білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області Горінчой В. В. до суду не з`явився.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд прийшов до наступного висновку.
В якості доказів вчинення  ОСОБА_1 адміністративних правопорушень працівником поліції надано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№351324 від 04.06.2025 р 18:05:05, в якому вказано, що 04.06.2025 о 17:28 гр. ОСОБА_1 в с.Лиман Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Кірова, керував транспортним засобом, а саме: Трактором марки ЮМЗ6АЛ д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, не чітка мова, хибка хода) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.5ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.06.2025, у якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;
- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4893018, датованою 04 червня 2025 року, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП з накладення штрафу на користь держави;
- довідку з бази даних підсистема «Адмінпрактика» ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», з якої вбачається, що ОСОБА_1  протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КпАП України не притягувався, посвідчення водія отримував;
- матеріали відеозаписів, здійснених на портативні відеореєстратори працівників поліції, які долучені до справи на оптичному носії (DVD-R диску).
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.
З наявного в матеріалах справи відеозаписів наданих працівниками патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення (відсутність порушення мови, відсутність різкої зміни забарвлення шкірного покриву обличчя), його поведінка цілком відповідала обстановці (відсутнє порушення координації рухів та тремтіння пальців рук).
Стаття 35 Закону України «Про національну поліції» передбачає, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Разом з цим, частина друга статті 35 Закону України «Про національну поліції» передбачає, що поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Даний перелік підстав зупинки транспортного засобу є вичерпним.
Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.
Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч. 2 ст. 35 «Закону України «Про Національну поліцію»). Безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Водночас відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є зміцнення законності.
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
У постанові Верховного Суду від 15.03.2019 № 686/11314/17 чітко вказано, що у випадку незаконної зупинки транспортного засобу працівники поліції не мають жодного права вимагати від водія пред`явити посвідчення водія та вчиняти будь-які інші дії щодо водія внаслідок такої незаконної зупинки.
Тобто якщо працівники поліції зупиняють транспортний засіб незаконно, то вони також не мають законних підстав вимагати в особи надати документи чи, наприклад вимагати пройти огляд на стан сп`яніння.
Як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
Відповідно доктрини «плодів отруєного дерева» яку використовує ЄСПЛ, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними (справа «Гефген проти Німеччини»).
Тобто незаконні дії працівників поліції не можуть у майбутньому породжувати законних вимог до особи.
Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.
Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.
За таких обставин, в силу доктрини «плодів отруєного дерева» та з огляду на те, що обвинувачення має ґрунтуватись виключно на законних діях поліцейських здійснення (ст. ст. 1 7 КУпАП, ст. 8 Закону України «Про національну поліцію»), незаконні дії поліцейських щодо зупинки автомобіля роблять й не законними подальші вимоги поліцейських до такого водії щодо необхідності пройти огляд на стан сп`яніння, а тому, відмова водія від незаконної пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння з причин його незаконної зупинки не може бути караною за ст. 130 КУпАП. Аналогічно не може вважатись законним огляд водія на стан сп`яніння у випадку незаконної зупинки.
Окрім зазначеного слід звернути увагу на те, що за ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Зазначене вище також дублюється у спеціальному акті - в п.1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395), водій, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, підлягає відстороненню від керування цими авто та огляду на стан сп`яніння.
Однак, в супереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
За таких обставин, суд доходить висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушенні вимоги КУпАП та Інструкції.
Разом з цим, зважаючи на відмову водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.
Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.
У постанові від 21 грудня 2018 року по справі № 686/5225/17 Верховний Суд зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.
Захисником адвокатом Ковпаком О. В. суду надані безспірні докази на підтвердження того, що на момент вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, зокрема ОСОБА_1 , будучи головою ФГ «АВІС-24», самостійно здійснював розбризкування на полі 800 літрів гербіциду для збереження майбутнього врожаю, що також зафіксовано на наданому суду відеозаписі, з якого вбачається, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти на стан сп`яніння на алкотестері Драгер на, що водій відповідає відмовою у зв`язку з тим, що йому терміново необхідно вибрискати 800 літрів гербіциду на поле так, як спала температура та це необхідно зробити терміново за для збереження майбутнього врожаю. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні додатково пояснив, що зважаючи на те, що гербіцид швидко випаровується він не міг все покинути і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, так як міг понести суттєві матеріальні втрати.
Тобто, ОСОБА_1 знаходився в стані крайньої необхідності.
Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:  відсутність події і складу адміністративного правопорушення;  вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.
Зважаючи на фактичні обставини справи, зокрема порушення працівниками патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення положень КУпАП та Інструкції, а також те, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення знаходився в стані крайньої необхідності, суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статтями 17, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К. І. Олійник