Справа №: 127/50/25 
Провадження №: 1-кп/127/3/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024020030000586 від 26.11.2024 за обвинуваченням: 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, працюючого сантехніком на заводі «Маяк» розлученого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,
представника потерпілого: захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_3 , у невстановлені дату та час, виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «АЗЛК», моделі «21412», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований у дворі будинків № 10 та № 12, по проспекту Космонавтів м. Вінниці та належний ОСОБА_6 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправність своїх дій, суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, не маючи права на користування вищезазначеним автомобілем, розуміючи, що автомобіль не поїде своїм ходом, 24.11.2024 близько 18:00 год. здійснив спробу привести в дію двигун внутрішнього згорання, але через несправний стан автомобіля йому це не вдалося.
Далі, ОСОБА_3 , ввівши в оману своїх знайомих, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , повідомивши, що автомобіль належить його покійному дідусю, попросив їх про допомогу транспортування автомобіля.
Так, 24.11.2024 близько 18:00 год., перебуваючи у м. Вінниці, по проспекту Космонавтів, на парковці в дворі будинків № 10 та № 12, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не були обізнані із злочинними намірами ОСОБА_3 , почали підготовку для транспортування автомобіля належного ОСОБА_6 , марки «АЗЛК», моделі «21412», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .
В подальшому, ОСОБА_3 приєднав автомобіль марки «АЗЛК», моделі «21412», за кермом якого перебував ОСОБА_8 буксирувальним тросом до автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2101» під керуванням ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_3 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «АЗЛК» та здійснили буксирування вище вказаного автомобіля.
Таким чином залишив місце вчинення кримінального правопорушення після чого викраденим автомобілем розпорядився на власний розсуд. 
Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи середня ринкова вартість автомобіля марки «АЗЛК», моделі «21412» 1990 року випуску, станом на 24.11.2024 становила 20640,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 20640,00 гривень.
Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та цивільний позов визнав повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.
Так, у 2024 році, він побачив старе авто синього кольору, яке було без вікон. Він хотів завести дане авто, штовхнути, проте йому не вдалося це зробити. Після чого він попросив знайомого, який займався ремонтом автомобілів, взяти на буксир дане авто. Він хотів його відтранспортувати в гараж, проте він був важкий, тому в сусідньому дворі він його залишив. На той час йому було відомо, що це авто належить потерпілому. 
У ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що про вчинене він щиро шкодує, належні висновки для себе зробив, в подальшому такого вчиняти не буде, має намір відшкодувати завдану потерпілому шкоду та просив суд його суворо не карати.
Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції. Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Таким чином, судом враховано те, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем його проживання скарг на його поведінку не надходило. Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» від 03.12.2024 № 29/10975 ОСОБА_3 на лікуванні у закладі не перебував, за медичною, психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався. Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» № 4464 від 04.12.2024 ОСОБА_3 знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з 27.11.2023 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Крім того, суд враховує, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_3 перебуває малолітня дитина – 2014 року народження.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття. 
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, щире каяття, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді обмеження волі на певний строк зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначене ОСОБА_3 буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.
Крім того, у ході судового провадження представником потерпілого –захисником ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в розмірі 50640, 00 грн., яка складається з: 20640, 00 грн. – матеріальна шкода, 30000, 00 грн. – моральна шкода.
Вказаний цивільний позов у повному обсязі визнається обвинуваченим ОСОБА_3 та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 .
Арешт накладений ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 та від 28.11.2024 підлягає скасуванню.
Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374, 615 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.
Цивільний позов представника потерпілого: захисника ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди –  задовольнити повністю.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 20600, 00 (двадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.) гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 30000, 00 (тридцять тисяч грн. 00 коп.) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази, а саме: 
?змиви ДНК з поверхні керма, які поміщено до білого паперового конверту, змив ДНК з поверхні задніх правих дверей, який поміщено до білого паперового конверту, запаховий слід із поверхні керма автомобіля, який поміщено до спецпакету НПУ WAR 0059432, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області – знищити;
?автомобіль марки «АЗЛК» моделі «21412», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на спеціальному майданчику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області – повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
?автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , який зберігається на спеціальному майданчику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області – повернути власнику.
Стягнути із  ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведену експертизу на користь держави у сумі 1135, 92 грн.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 – скасувати.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2024 – скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку суду.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору – негайно.
Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: