МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Д. Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область, 08001, тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2026 р. Справа №370/1224/25 
Провадження № 2/370/397/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Косенко А.В., 
із секретарем судового засідання Зозулею Я.А.,
розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в селищі Макарів Київської області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивачка) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі – відповідач) про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення грошової компенсації за частину спільного майна, в якому із врахуванням позовної заяви в новій редакції від 28.07.2025 року, вказала, що з 24.02.2015 року вона із відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від даного шлюбу у сторін є дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний момент проживає разом зі нею за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади. З 30 травня 2024 року відповідач не проживає разом із дружиною та сином. Причиною розірвання шлюбу для позивачки стала подружня зрада відповідача, який вже з кінця 2023 року має стосунки з іншою жінкою, та з листопада 2024 року вони проживають однією сім`єю в орендованому житлі. Сторони подружніх стосунків не підтримують, сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. 
В період перебування у шлюбі та з метою використання на потреби сім`ї, сторони спільно набули майно, а саме:
– квартира АДРЕСА_2 , право власності на яку підтверджується договором купівлі-продажу від 23.09.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №2561;
– земельна ділянка з кадастровим номером 3222755100:01:021:0032, право власності на яку набуте на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2019, зареєстрованого в реєстрі за №506, та підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер: 422976430;
– транспортний засіб марки VOLKSWAGEN марки PASSAT 1595 (№куз. НОМЕР_2 ), який 12.11.2019 року було придбано спільно подружжям та зареєстровано на ОСОБА_2 ;
– транспортний засіб марки SUBARU марки FORESTER 1998 (№куз. НОМЕР_3 ), який 29.03.2023 року було придбано спільно подружжям та зареєстровано на ОСОБА_2 (27.01.2024 року відповідач без відому позивачки переоформив даний транспортний засіб на ОСОБА_4 );
– транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель PASSAT 2480 (№куз. НОМЕР_4 ), який 24.06.2022 року було придбано спільно подружжям та зареєстровано на ОСОБА_2 (позивачка вказаним автомобілем користувалась до лютого 2025 року особисто. Але в лютому 2025 року відповідач зателефонував позивачці та запропонував повернути їй транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER (№куз. НОМЕР_5 ), який зареєстрований на позивачку в обмін на те, щоб вона віддала ключі та автомобіль VOLKSWAGEN модель PASSAT 2480, після чого відповідач володіючи даним автомобілем, без відома дружини переоформив його 20.02.2025 року на свою матір ОСОБА_5 );
– транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER (№куз. НОМЕР_5 ), який також за період шлюбу було придбано спільно подружжям та зареєстровано на ОСОБА_1 (у лютому 2025 року даний автомобіль відповідач віддав позивачці в обмін на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель PASSAT 2480 (№куз. НОМЕР_4 ). Але приблизно через 2 години даний транспортний засіб марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER (№куз. НОМЕР_5 ) зник з місця стоянки біля будинку позивачки).
Позивачка стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222755100:01:021:0032 була придбана спільно подружжям для цілей сім`ї з метою будівництва гаражу для родинного авто. За таких обставин це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Також квартира АДРЕСА_2 , купувалась спільно для майбутнього в ній проживання родиною. Після придбання одразу розпочали в ній ремонт, з врахуванням потреб та побажань кожного в сім`ї. На даний час, всіма вказаними транспортними засобами відповідач користується особисто, доступу до них вона не має, деякі відчужив без її відому та згоди. В добровільному порядку розділити об`єкти нерухомого майна (квартиру та земельну ділянку) відповідач не бажає.
Враховуючи викладене, позивачка просила суд: 
1) розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 24.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, про що 24 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис №20;
2) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1638768932227;
3) в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером 3222755100:01:021:0032, що розташовується в смт Макарів Бучанського району Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1836944832227;
4) в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 право власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, №куз. НОМЕР_5 ;
5) стягнути з відповідача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь позивачки – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , компенсацію у розмірі 363000 (триста шістдесят три тисячі) грн 00 коп.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30.07.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, яке неодноразово відкладалось. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України.
30.10.2025 року у строк та у порядку, встановленому судом, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи.
04.11.2025 року у строк та у порядку, встановленому судом, від представника позивачки, адвоката Оберемчук О.О., надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом та приєднана до матеріалів справи.
12.11.2025 року від представника відповідача, адвоката Левочка Я.А., надійшли заперечення на відповідь на відзив, яка прийняті судом та приєднані до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року затверджено мирову угоду, укладену 25.02.2026 року між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , а також на підставі п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрито провадження у даній справі в частині поділу спільного сумісного майна подружжя та стягнення грошової компенсації за частину спільного майна. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат у справі та відкладено підготовче засідання на 14 год. 40 хв. 25.02.2026 року.
У підготовче засідання 25.02.2026 року учасники справи не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. 
Від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій остання позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 згідно поданої заяви, позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 24.02.2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, актовий запис №20; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_7 » та дружини « ОСОБА_7 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.02.2015 року. 
За час перебування сторін у шлюбі у них народився син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 04.03.2016 року.
Позивачка ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями витягів з реєстру Макарівської територіальної громади від 04.03.2025 року.
Як вказала позивачка, а відповідач визнав, що з 30 травня 2024 року останній не проживає разом із дружиною та сином. Сторони подружніх стосунків не підтримують, сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим.
Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України.
Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.
Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Шлюб – це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя.
Щодо розподілу судових витрат. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивачки. При цьому решту 605,60 грн, згідно із ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці з бюджету, оскільки відповідач визнав позов.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141-142, 200, 206, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 24.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, про що 24 лютого 2015 року складено відповідний актовий запис №20.
Стягнути із ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.
Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 – 605,60 грн судового збору.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 25.02.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя   А.В. Косенко