РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2026 року 	м. Рівне	№460/17420/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови. 

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – Позивач) до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Відповідач), в якому Позивач просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 124473 від 25 березня 2025 року.
Стислий виклад позиції Позивача та заперечень Відповідача.
Позивач зазначає, 28 лютого 2025 р. ОСОБА_2 попросив у Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 автомобіль марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 для доставки до свого городу землі-дефекату. Того ж дня, старшим державним інспектором ВДН(К) у Рівненській області Собчук А.М. здійснено перевірку автомобіля марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , в ході якої складено акт № 099361 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Під час проведення перевірки ОСОБА_2 в акті № 099361 зазначив, що «везу землю-дифікат собі до дому дали без платно документів ніяких не давали». На підставі наведеного акта 25 березня 2025 р. В.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті Самофаловим В.А. відносно ФОП ОСОБА_1 складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 124473. Як вбачається із постанови «ФОП ОСОБА_1 28.02.2025 на 171 км а/д М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече о 10 год. 30 хв. (згідно акту № АР099361) допущено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за яке передбачена абз. 3 част. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених ст. 48 цього Закону». Така постанова є протиправною, оскільки автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах. Норми закону не поширюються на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, зокрема, фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв. Наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - остання не оформлюється. Тому, постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню. Просив задовольнити позов у повному обсязі. 
Відповідач зазначає, що під час проведення рейдової перевірки водієм ТЗ надані інспектору документи, які свідчать про здійснення перевезень вантажів, а автомобільним перевізником є саме Позивач. При цьому, до перевірки не надані документи, визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Тому притягнення Позивача до відповідальності у вигляді штрафу є правомірним. Просив відмовити Позивачу у задоволенні позову. 
Ухвалою суду від 29.09.2025 позовну заяву залишено без руху. 
Ухвалою суду від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до частини другої статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України. 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 – фізична особа – підприємець – суб`єкт господарювання в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003; перебуває на обліку у контролюючому органі, як платник податків; зареєстрований за податковою адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Види діяльності: 49.41. Вантажний автомобільний транспорт (основний).
Позивачу належить на праві власності транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 .
28.02.2025 старшим державним інспектором ВДН(К) у Рівненській області Собчук А.М. здійснено перевірку автомобіля марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .
За результатами перевірки складний Акт № 099361 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.02.2025 (далі – Акт перевірки).
Актом перевірки встановлено порушення статей 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - внутрішні перевезення вантажу (земля-дефекат) виконувалися без документів, передбачених законодавством, а саме: відсутня ТТН чи інший документ, визначений законодавством на вантаж.
Відповідно до листа №21662/37/24-25 від 10.03.2025 Позивача запрошено до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби з безпеки на транспорті на розгляд справи на 25.03.2025.
Контролюючим органом винесена Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №124473 від 25.03.2025 (далі – Постанова №124473), відповідно до якої Позивача притягнуто до відповідальності за абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»; застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн.
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення – Постанови №124473, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.
Нормативно-правовим актом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту, є Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі – Закон № 2344-III).
За приписами частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок
проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі – Порядок №1567).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
За правилами пункту 14 Порядку №1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:
наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;
додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);
відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;
оснащення таксі справним таксометром;
відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;
додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;
наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;
додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;
виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі);
виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до статті 48 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Отже, при здійсненні перевезень вантажів транспортним засобом у водія повинні бути документи: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. І такі документи водій повинен надати на вимогу інспектора при проведенні рейдової перевірки. У випадку відсутності таких документів відповідна особа притягується до відповідальності у вигляді штрафу.
З матеріалів справи слідує, що при проведенні рейдової перевірки водій ТЗ – ОСОБА_2 не надав інспектору документ: товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.
Позивач зазначає, що водій ОСОБА_2 попросив у нього ТЗ для доставки до свого городу землі-дефекату, тобто використовував ТЗ для власних потреб; перевезення вантажу здійснювалося для власних потреб, а не з метою провадження господарської діяльності; позивач надав належний йому на праві власності транспортний засіб у користування для власних потреб ОСОБА_2 , який і був водієм цього транспортного засобу на час його перевірки посадовими особами Відповідача. Тому, оскаржувана Постанова №124473 є протиправною, оскільки норми закону не поширюються на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються, зокрема, фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв.
Суд відхиляє такі доводи Позивача та зазначає таке.
Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
За приписами статті 33 Закону № 2344-III, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 2344-III, договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо).
Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568) затверджено Правила
перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі – Правила).
Відповідно до пункту 1 Правил, автомобільний перевізник — фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та цими Правилами.
Відповідно до пункту 11.1. Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка містить всі обов`язкові реквізити, визначені Законом України «Про автомобільний транспорт», форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 – фізична особа – підприємець – суб`єкт господарювання в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань» №755-IV від 15.05.2003; перебуває на обліку у контролюючому органі, як платник податків; зареєстрований за податковою адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .
Види діяльності: 49.41. Вантажний автомобільний транспорт (основний).
Позивачу належить на праві власності транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідач надав суду докази, які свідчать про саме про здійснення перевезень вантажів транспортним засобом: водій ОСОБА_2 під час рейдової перевірки надав інспектору Бланк підтвердження діяльності від 23.02.2025, який заповнений та виданий автомобільним перевізником – Позивачем – ФОП ОСОБА_1 .
В Бланку підтвердження діяльності зазначено про те, що водій з 22.02.2025 по 23.02.2025 виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом.
Отже, Бланк підтвердження діяльності, виданий ФОП ОСОБА_1 для водія ОСОБА_2 свідчить про те, що саме Позивач є автомобільним перевізником та підтверджує свої трудові відносини з водієм ОСОБА_2 . 
Судом також досліджений відеозапис з портативного реєстратора інспектора, з якого вбачається, що: на початку рейдової перевірки водій вказав, що перевозить землю, документів на вантаж їм не надають; водій зауважує, що «вони возять камінці та землю-дефекат, а документів їх ніхто не видає»; водій зауважує, що «вивозять з підприємства каміння та землю, перед виїздом вони зважуються, на каміння документи видають, а на землю ні».
Тобто, наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що у спірному випадку Позивач мав статус автомобільного перевізника; Позивачем надавалася послуга з перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Вказане свідчить про те, що Позивачем допущено порушення статті 48 Закону № 2344-III, а тому притягнення його до відповідальності за статтею 60 Закону № 2344-III є правомірним. 
Суд також зазначає, що відповідно до листа №21662/37/24-25 від 10.03.2025 Позивача запрошено до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби з безпеки на транспорті на розгляд справи на 25.03.2025.
Проте, Позивач не скористався своїм правом на розгляд справи за його присутності, та не надав контролюючому органу пояснення та документи, які спростовували б висновки Акта перевірки. 
За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення – Постанови №124473 в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.
Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вулиця Відінська, 8, місто Рівне, 33023; код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити повністю. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 22 квітня 2026 року 

Суддя       К.М. Недашківська