Справа № 758/19212/25 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року         м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі
головуючої судді Левицької Я.К., 
за участю секретаря судового засідання Невмержицької Н.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 року до Подільського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 27.10.2007. З огляду на те, що Відповідач не брав участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.02.2011 у справі № 2-7216/10 за позовом ОСОБА_3 було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частин з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2011 № 2-1561/2011 шлюб між подружжям розірвано. Наразі дитина зареєстрована та проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з досягненням ОСОБА_4 повноліття стягнення аліментів на підставі зазначеного вище рішення суду припинилось. На даний час ОСОБА_4 продовжує навчатися у комунальному закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний коледж інформаційних технологій та поліграфії» на денній формі, що підтверджується довідками № 726152 від 04.09.2025 та № 420 від 05.09.2025. З огляду на те, що син навчається на денній формі навчання, він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Батько на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно з діючим законодавством зобов`язаний це робити. Позивачка не в змозі самостійно утримувати сина, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, а також на проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва суду від 15.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.
Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині необхідності надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, однак не погоджується із заявленим позивачем розміром аліментів та вважає його надмірним. Зазначив, що вже тривалий час він проживає у цивільному шлюбі та також бере участь в утриманні сина своєї цивільної дружини. Крім того, перед повноліттям свого сина він багато працював, щоб останній міг отримати за останні місяці стягнення аліментів якомога більшу суму.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 29.12.2006 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, за актовим записом № 1141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим 29.12.2006.
Від шлюбу подружжя має дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві 27.10.2007.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.02.2011 у справі № 2-7216/10 за позовом ОСОБА_3 було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частин з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.03.2011 № 2-1561/2011 шлюб між подружжям розірвано.
ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 1186037-2022.
ОСОБА_4 є повнолітнім та продовжує навчатися у комунальному закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний коледж інформаційних технологій та поліграфії» на денній формі, що підтверджується довідками № 726152 від 04.09.2025 та № 420 від 05.09.2025.
ОСОБА_3 працює на посаді маркувальника ФОП ОСОБА_5 та за період з 01.03.2025 року по 31.08.2025 року отримала сукупний дохід у розмірі 51 611,54 грн, що підтверджується довідкою № МТЮ00000018 від 01.09.2025 року.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту даних норм, порядок виконання обов`язку матері, батька утримувати дитину до її повноліття та правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина врегульовані різними нормами Сімейного кодексу України, виходячи із різного правового статусу дитини (особи, яка не досягла 18 років) та дочки, сина, які досягли повноліття.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до правових висновків, Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 466/532/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України).
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Суд враховує те, що відповідач визнає позовні вимоги в частині необхідності надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина.
Встановивши усі істотні обставини справи, враховуючи, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , який продовжує навчання та має змогу надавати матеріальну допомогу, якої потребує його син, за відсутності доказів на підтвердження зворотного, суд доходить обґрунтованого висновку, що в силу положень Сімейного кодексу України останній зобов`язаний утримувати дитину до завершення навчання.
При цьому, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку у зв`язку з тим, що має на утриманні іншу сім`ю, оскільки відповідач не надавав жодних доказів в обґрунтування своєї позиції. Крім того, зазначені обставини не звільняють його як батька ОСОБА_4 брати участь на рівні із матір`ю у наданні матеріальної допомоги, якої потребує їх син.
Відповідач є працездатним за віком, матеріали справи не містять відомостей про незадовільний стан його здоров`я, який би перешкоджав йому працювати. Це свідчить про його спроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Більше того, відповідачем в порушення вимог ст. 12, 81 ЦПК України, не було надано суду доказів, що його дохід на час розгляду справи не дозволяє сплачувати аліменти. Сам факт наявності інших витрат не свідчить про таку неспроможність. 
Таким чином, враховуючи обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо, їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.
Такі висновки суду не суперечать правовій позиції щодо підстав виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, висловленій Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 і постанові від 16.02.2022 у справі №381/2423/20.
З системного аналізу положень норм ч. 1 ст. 191, 201 СК України вбачається, що аліменти на повнолітніх дочку, сина присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відтак вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 24.11.2025 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст. 4, 10, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_3 аліменти на утримання сина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 24 листопад 2025 року та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Стягнути з  ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін по справі:
позивач - ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
відповідач -  ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Я.К. Левицька