Справа №155/1376/25
Провадження №2/155/26/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року       місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Яремчук С.М.,
присяжних Корсун Л.М., Камоцької О.Й.,
при секретарі судового засідання Задурській К.М.,
за участю:
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника – Студенцова О.О. (в режимі відеоконференції),
заінтересованої особи Михальчук Н.С.,
розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Горохів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Студенцов Олександр Олександрович, заінтересовані особи: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , про визнання особи загиблим (померлим),

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад заявлених вимог
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Студенцов О.О., звернувся в суд з заявою про визнання особи загиблою, заінтересовані особи: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , уродженця села Лобачівка Горохівського району Волинської області, який проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , загиблим (померлим), встановити датою смерті солдата ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зі змісту заяви слідує, що встановлення даного юридичного факту необхідне йому для отримання гарантованих державою пільг та виплат, передбачених для родин загиблих військовослужбовців, та врегулювання спадкових правовідносин.

Письмові пояснення Міністерства оборони України
14 жовтня 2025 року від представника заінтересованої особи – Міністерства оборони України – Тіщенка А.В. через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення в даній справі. Останній зазначив, що обставиною, яка дає підстави стверджувати, що ОСОБА_4 пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 . Тобто всією можливою інформацію щодо ОСОБА_4 володіє командування військової частини НОМЕР_1 . Також зазначає, що до справи не були долучені відповіді від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Об`єднаного центру з пошуку та звільнення полонених Служби безпеки України, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, «Українського національного центру розбудови миру», який виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року; міжнародного комітету Червоного Хреста – стосовно наявності відомостей про можливе перебування ОСОБА_4 в полоні. З заяви вбачається, що оголошення померлим зумовлено необхідністю оформлення соціальних гарантій передбачених сім`ям військовослужбовців, в тому числі призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Також представник заінтересованої особи вказує, що в заяві не зазначено інформації щодо матері зниклого безвісти військовослужбовця – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і її не залучено до участі у справі, а рішення у цій справи безпосередньо буде стосуватись інтересів останньої також. Вказує, що оскільки зниклий безвісти не проходив військову службу у Міністерстві оборони України то, відповідно, Міністерство оборони України не володіє інформацією про нього. Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця. Також вказує, що підрозділом 2 розділу 1 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, визначено, що з 20 березня 2024 року Великописарівська селищна територіальна громада відноситься до Території активних бойових дій. Відповідно, населений пункт Попівка входить до Великописарівської селищної територіальної громади Охтирського району Сумської області. Отже, звернення до суду з даною заявою про оголошення померлим ОСОБА_3 є передчасним. З огляду на наведене, представник заінтересованої особи просив врахувати надані пояснення при прийнятті рішення у справі, розглянути питання щодо залучення до участі у справі заінтересованою особою матір зниклого безвісти військовослужбовця. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою просив відмовити повністю.

Письмові пояснення заінтересованої особи
10 листопада 2025 року на адресу суду надійшла письмова заява заінтересованої особи – ОСОБА_2 в якій остання зазначила, що рішення звернутися до суду з питанням визнання сина ОСОБА_3 таким, що загинув, було прийняте спільно з її чоловіком ОСОБА_1 , тобто заявником. Підтвердила, що не заперечує щодо звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою та повністю її підтримує.

Письмові пояснення військової частини НОМЕР_1 
15 січня 2026 року від представника заінтересованої особи – військової частини НОМЕР_1 – Ганич К.Д. через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення в даній справі в яких остання зазначила, що старший солдат ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . За результатами службового розслідування та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05 квітня 2024 року №78, старшого солдата ОСОБА_3 з 14 березня 2024 року визнано зниклим безвісти військовослужбовцем при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України. Окрім цього, до військової частини НОМЕР_1 надходили документи з Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, з яких відомо, що слідчим відділом здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №12024030580001162 від 27 березня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заперечення на письмові пояснення Міністерства оборони України
15 жовтня 2025 року від представника заявника ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення щодо письмових пояснень заінтересованої особи. Представник заявника зазначає, що Міністерство оборони України безпідставно стверджує, що оголошення особи загиблою можливе лише після спливу двох років з моменту закінчення воєнних дій, оскільки закон надає суду право визнавати особу загиблою через шість місяців, якщо є достатні докази, що вона зникла за обставин, які загрожували життю, зокрема, у зв`язку з бойовими діями. У даному випадку з моменту зникнення минуло понад сім місяців; обставини збройного удару та показання очевидців підтверджують реальну небезпеку для життя, що цілком відповідає умовам ч. 2 ст. 46 ЦК України. Щодо відсутності відповідей від СБУ, Червоного Хреста та інших органів, то представник заявника вказав, що Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» не вимагає попереднього отримання довідок усіх органів – достатньо об`єктивно встановлених фактів, які вказують на неможливість виживання. У справі наявні саме такі обставини – рапорти, журнал бойових дій, свідчення військовослужбовців, що є належними і допустимими доказами згідно зі ст. 76-80 ЦПК України. Також представник заявника зазначає, що відсутність у заяві відомостей про матір військовослужбовця не є підставою для відмови у задоволенні заяви, а лише може бути врахована судом при визначенні кола учасників процесу. Крім того, заявник – батько загиблого, тобто, особа першої черги родинних зв`язків, яка має самостійне право на звернення до суду (ст. 46 ЦК України, ст. 305 ЦПК України). Також представник заявника вважає, що Міністерство оборони України є належною заінтересованою стороною, оскільки встановлення факту загибелі військовослужбовця безпосередньо впливає на виконання державних соціальних гарантій. Відсутність оперативної інформації не звільняє Міністерство оборони України від участі в процесі й не може бути підставою для відмови у визнанні факту смерті. Також вказує, що відповідно до практики Верховного Суду сама по собі тривалість бойових дій не є перешкодою для встановлення факту смерті, якщо доведено, що особа потрапила під обстріл, після якого зв`язок із нею втрачено назавжди. Таким чином, відповідно до ст. 46 ЦК України, наявні всі умови для оголошення ОСОБА_3 померлим (загиблим): минуло понад шість місяців, обставини зникнення загрожували життю, наявні свідчення очевидців. Крім того, доводи Міністерства оборони України є формальними, не базуються на доказах і не спростовують жодного з наведених у заяві фактів. Крім того, судова практика Верховного Суду однозначно підтримує право родин військовослужбовців на дострокове визнання загибелі у разі очевидних обставин смерті. З огляду на наведене, представник заявника просить долучити до матеріалів справи наведені заперечення та врахувати їх при розгляді справи №155/1376/25. Відхилити доводи Міністерства оборони України як необґрунтовані та такі, що суперечать закону. Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , загиблим (померлим) у зв`язку з його зникненням ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання. Встановити датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 – день ймовірної загибелі під час бойових дій.

Рух справи в суді
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 25 серпня 2025 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17 листопада 2025 року до участі у справі заінтересованою особою залучено матір загиблого – ОСОБА_2 . Розгляд справи відкладено на 10 грудня 2025 року.
Протокольною ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10 грудня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з необхідністю надіслання копії заяви з додатками на адресу військової частини НОМЕР_1 .

Позиція учасників судового розгляду
Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви.
Представник Горохівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Л. Чернюшок згідно з поданою заявою від 29 серпня 2025 року не заперечувала щодо задоволення заяви, просила розглянути заяву без її участі.
Представник Міністерства оборони України в судове засіданні не з`явився, в поданій 12 березня 2026 року заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність.
Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом
В ході розгляду справи встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_3 безвісно зник 14 березня 2024 року в районі населеного пункту Попівка Охтирського району Сумської області, а сповіщення було направлено батькові ОСОБА_1 .
З матеріалів справи судом також встановлено, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Лобачівською сільською радою Горохівського району Волинської області 25 серпня 1998 року, запис № 14 /а.с.17/
Відповідно до даних паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Горохівським РВ УМВС України у Волинській області 13 березня 2002 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 8).
Згідно з актом службового розслідування, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 14 лютого 2024 року №33тОКП/бр/7Д3, 09 березня 2024 року старший солдат ОСОБА_3 прибув в район оперативного призначення для виконання бойових завдань. Відповідно до витягу журналу бойових дій Центру Військової частини НОМЕР_4 -Н № 22-т стало відомо, що в період з 12 години 07 хвилин по 15 годину 14 березня 2024 року, під час здійснення евакуації штурмовими групами поранених та загиблих в район населеного пункту Попівка Охтирського району Сумської області, внаслідок бою, артилерійських обстрілів та авіаційно бомбових ударів зник безвісті старший солдат ОСОБА_3 . В ході службового розслідування були відібрані пояснення у свідків даної події. Із пояснень свідків встановлено, що під час виконання завдання, приблизно о 15 годині 00 хвилин 14 березня 2024 року відбувся приліт керованих авіабомб ворога. Один з ударів було здійснено по місцю перебування військовослужбовців … старшого солдата ОСОБА_3 , після чого радіозв`язок та візуальний контакт з вищевказаними військовослужбовцями зник. Пошук даних військовослужбовців результату не дав. Зазначені обставини підтверджуються витягом із Журналу бойових дій Центру Військової частини НОМЕР_4 -Н №22т. Протягом службового розслідування старший солдат ОСОБА_3 не виходив на зв`язок, пошуки військовослужбовця в районі виконання бойового завдання результатів не дали. Відомості про місце його перебування не відомі.
Відповідно до відомостей про особу, стосовно якої призначено службове розслідування, встановлено, що старший солдат ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 02 лютого 2023 року №33 ДСК з 02 лютого 2023 року прийняв справи та посаду співробітника ВЧ НОМЕР_1 і приступив до виконання службових обов`язків. Місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Неправомірні дії зі сторони військовослужбовця, старшого солдата ОСОБА_3 , відсутні.
Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є: ворожі дії збройних формувань в районі виконання бойових завдань населеного пункту Попівка Охтирського району Сумської області.
Службове розслідування завершене. Старший солдат ОСОБА_3 вважається безвісно відсутнім військовослужбовцем при забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України (а. с. 12-14).
Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27 березня 2024 року за заявою ОСОБА_1 було зареєстроване кримінальне провадження №12024030580001162 про те, що 11 березня 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , співробітник (3 категорії) сектору групи третьої служби в/ч НОМЕР_1 , в ході виконання бойового завдання у Харківській області зник безвісти та наразі його місцезнаходження невідоме. Правова кваліфікація кримінального правопорушення – ч. 1 ст. 115 КК України (а. с. 77).
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин №20251119-3123 від 19 листопада 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій). Заява зареєстрована в Луцькому районному управлінні поліції ГУНП у Волинській області за №9827 від 26 березня 2024 року, кримінальне провадження №12024030580001162 від 27 березня 2024 року (а. с. 99).
Згідно з листом Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» №08-11/41089 від 18 листопада 2025 року, відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внесені до Національного інформаційного бюро, однак відомості про перебування даної особи в полоні відсутні. Інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Національного інформаційного бюро не надходила (а. с. 100).
Відповідно до листа Міністерства розвитку громад та територій України №4402/6/10-26 від 23 лютого 2026 року, згідно з Кодифікатором на території Охтирського району Сумської області обліковується єдиний населений пункт із назвою «Попівка» – село Попівка (код Кодифікатора НОМЕР_5 ), яке включено до складу території Великописарівської селищної територіальної громади (UA59040030000060142).
Відповідно до наказу №376 територія Великописарівської селищної територіальної громади відносилась до:
тимчасово окупованих російською федерацією територій України з 24 лютого 2022 року по 26 лютого 2022 року;
територій можливих бойових дій з 27 лютого 2022 року по 19 березня 2024 року;
територій активних бойових дій з 20 березня 2024 року по 31 травня 2025 року;
територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 01.06.2025 року та має невизначену дату завершення бойових дій.
Отож, враховуючи зазначене вище територія села Попівка Великописарівської селищної територіальної громади з 24 лютого 2022 року по 26 лютого 2022 року відносилася до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. З 27 лютого 2022 року по 19 березня 2024 року територія села Попівка Великописарівської селищної територіальної громади відносилась до територій можливих бойових дій. З 20 березня 2024 року по 31 травня 2025 року територія села Попівка Великописарівської селищної територіальної громади відносилася до територій активних бойових дій. З 01 червня 2025 року територія села Попівка Великописарівської селищної територіальної громади відноситься до територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси та має невизначену дату завершення бойових дій.
Пунктом 1 Постанови №1364 визначено, зокрема, що території, для яких невизначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією.

Мотиви прийнятого рішення
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до ст. 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.
Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Тобто, особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).
При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.
Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №226/3053/18 (провадження №61-11048св19), який підтримано у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №390/1443/19 (провадження №61-6659св21).
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23.
Так, ч. 2 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 Закону).
24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, який діє по цей час.
Факти збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України, зокрема, з 24 лютого 2022 року, є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України.
Район воєнних (бойових) дій – це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Бойові дії – це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Як вбачається із досліджених в судовому засіданні доказів, ОСОБА_3 в районі населеного пункту Попівка Охтирського району Сумської області під час артилерійського обстрілу та авіаційно-бомбових ударів зник безвісти. Пошуки військовослужбовця результатів не дали, відомості про його місце перебування не відомі. 
Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22, який є обов`язковим для врахування загальними судами у цій справі в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України:
«…122.Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (частина друга статті 46 ЦК України).
123. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій…»
Як зазначено у постанові, не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Також у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну та часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309.
Суд зауважує, що наказ №309 втратив чинність на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376, яким був затверджений новий Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі – Перелік).
Структурно наказ №376 поділений на два розділи:
Розділ 1. Території, на яких ведуться (велися) бойові дії;
Розділ 2. Тимчасово окуповані російською федерацією території України.
Водночас, розділ 1 поділений на декілька підрозділів:
Підрозділ 1. Території можливих бойових дій;
Підрозділ 2. Території активних бойових дій;
Підрозділ 3. Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Відповідно до наказу №376 територія Великописарівської селищної територіальної громади відносилась до:
тимчасово окупованих російською федерацією територій України з 24 лютого 2022 року по 26 лютого 2022 року;
територій можливих бойових дій з 27 лютого 2022 року по 19 березня 2024 року;
територій активних бойових дій з 20 березня 2024 року по 31 травня 2025 року;
територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 01 червня 2025 року та має невизначену дату завершення бойових дій.
Відтак, підрозділом 3 розділу 1 Переліку визначено, що з 01 червня 2025 року Великописарівська селищна територіальна громада (до якої входить село Попівка Охтирського району Сумської області) відноситься до Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.
Водночас, згідно п. 1 постанови №1364, території, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації російської федерації вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими російською федерацією.
Таким чином, шестимісячний строк, визначений ст. 46 ЦК України, потрібно рахувати у зв`язку з воєнними діями не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи ОСОБА_3 в населеному пункті Попівка Охтирського району Сумської області (населений пункт відноситься до Великописарівської селищної територіальної громади Охтирського району Сумської області і згідно із Переліком території, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28 лютого 2025 року, є територією активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси з 01.06.2025 року та має невизначену дату завершення бойових дій), що узгоджується із вищезазначеним висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22.
Отже, суд дійшов висновку, що звернення до суду з даною заявою є передчасним, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Щодо судових витрат
Пунктом 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору звільнені заявники – у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.
Відтак, судовий збір необхідно компенсувати за рахунок держави та повернути заявнику сплачений судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 259, 263-265, 293, 317 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Студенцов Олександр Олександрович, заінтересовані особи: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , про визнання особи загиблим (померлим) – відмовити.
Судовий збір віднести на рахунок держави Україна.
Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок згідно з квитанцією ID: 4898-2479-9229-1114 від 15 серпня 2025 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.
Повні найменування сторін:
заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ;
заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_7 ;
заінтересована особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: проспект Повітряних Сил, 6, місто Київ, 03168; код ЄДРПОУ 00034022;
заінтересована особа: Горохівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, місто Горохів, вулиця Шевченка, 25;
заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 .

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області       Яремчук С.М.

Присяжні         Корсун Л.М.

Камоцька О.Й.