Справа № 420/19798/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Дубровної В.А.,
при секретарі: Новіковій Т.А.,
за участю представників
позивача - Шугалевича І.В.
відповідача - Лисого С.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
встановив:
I. Зміст позовних вимог.
До суду з позовом звернулась ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач ГУНП в Одеській області), у якому з урахування заяви про збільшення позовних вимог від 06.08.2024 року, просить:
-визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №1446 від 06.06.2024 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області", яким до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з урахуванням змін внесених наказом №1864 від 20.07.2024;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №920 о/с від 21.06.2024 "По особовому складу", яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород_Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції);
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 21.06.2024; 
-стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 21.06.2024 по день ухвалення рішення суду;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 21.06.2024 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за 1 (один) місяць.
II. Позиція сторін.
На обґрунтування вказаних позовних вимог представник позивача зазначає, що під час проходження служби в органах Національної поліції на підставі наказу ГУНП в Одеській області № 1446 від 06.06.2024 відносно Позички призначено службове розслідування, за результатами якого притягнули її до дисциплінарної відповідальності та наклали дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції у зв`язку зі вчиненням, останньої, протиправних дій стосовно службової інформації, а саме її копіюванні, що призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в Інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ITC ІПНП) Обґрунтовуючи незаконність наказів про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та відповідно і про звільнення, представник позивача наголошує, що на його думку, відбулося порушення права Позивачки на захист та недотримання мети та завдань інституту службового розслідування. Так, представник позивачки вважає, що ОСОБА_2 , протиправно було відмовлено в ознайомленні з матеріалами службового розслідування з посиланням на те, що документи, які там знаходяться містять інформацію з обмеженим доступом, а також персональні дані інших осіб, які не підлягають розголошенню відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» та в інтересах слідства. Окрім того наголошено, що більша частина обсягу матеріалів даного службового розслідування складаються з копій матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, в якому, здійснюється посадовими особами ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, що підтверджує дійсну мету та завдання проведеного службового розслідування, яке не має нічого спільного з повним, всебічним та неупередженим з`ясуванням фактичних обставин інкримінованого Позивачці дисциплінарного проступку, зокрема на предмет того, чи мав місце такий дисциплінарний проступок в цілому. Також зазначає що дисциплінарна комісія, в рамках службового розслідування, всупереч відповідної практики Верховного Суду, не здобула будь-яких доказів на підтвердження того, що в діях Позивачки є склад дисциплінарного проступку, в результаті чого, з огляду на проміжні результати досудового розслідування (проміжні процесуальні документи), всупереч презумпції невинуватості, притягнуло, останню, до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Як указує представник позивачки, твердження відповідача, що Позивачка переглянула та скопіювала відомості в Інформаційному порталі Національної поліції України щодо окремих осіб, допустивши витік відповідної інформації, є недоведеним, оскільки, як заявляє представник позивачки, те, що ОСОБА_2 , не розголошувала стороннім особам жодної конфіденційної інформації, а також не допускала її розголошення з приватною або будь якою іншою метою. Представник позивачки, проаналізувавши положення нормативно-правових актів, що перелічені в оскаржуваному наказі №1446 від 06.06.2024 і які, нібито порушила його довірителька, зазначає, що проведений відповідний аналіз, не надає можливість зробити висновок, які конкретно дії ОСОБА_2 , потягли за собою настання відповідних наслідків. Також наголошує на тому, що наказ про внесення змін до оскаржуваного наказу №1446 від 06.06.2024, прийнятий поза межами дисциплінарного провадження, з порушенням частин 1, 2 статті 21 Дисциплінарного статуту, а також суперечить змісту висновку про результати службового розслідування від 05.06.2023. Обґрунтовуючи наведене адвокат указує, що зміст наказу №1864 від 20.07.2024 фактично зводиться до фактичного викладу інших обставин, інкримінованого ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, тобто на його думку, склалася ситуація, коли Позивачці всупереч приписів частини 1 статті 21 Дисциплінарного статуту інкриміноване нове дисциплінарне правопорушення від якого, остання, повинна захищатися не в рамках дисциплінарного провадження, а в рамках даної адміністративної справи. Відтак, наказ №1864 від 20.07.2024 про внесення змін до наказу №1446 від 06.06.2024 не відповідає змісту висновку за результатами службового розслідування від 05.06.2024, що додатково свідчить про його незаконність. Окремо цього зазначає, оскільки на момент свого звільнення ОСОБА_2 була вагітною особою, обираючи вид дисциплінарного стягнення дисциплінарна комісія, а в послідуючому й керівник, який застосував таке стягнення повинні були б виходити з приписів ст. 184 КЗпП, чого в рамках даної справи здійснено не було, чим було знівельовано законодавчі гарантії ОСОБА_2 
11.07.2024 року надійшов відзив, в якому представник відповідача не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та спростовуються матеріалами службового розслідування, яким підтверджено відомості, викладені в доповідній записці начальника УГІ Головного управління від 03.05.2024 року за вих.№ 55/1306 та доведено відсутність у Позивачки службово-правових підстав для входу, опрацювання та отримання інформації з бази даних ІКС «ІПНП» щодо громадянина ОСОБА_3 . Так, дисциплінарна комісія, під час проведення службового розслідування, в рамках наданих повноважень, опитала близько 10-ти осіб та зібрала велику кількість інших достатніх та допустимих доказів (в розумінні статей 72-76 КАС України), які підтвердили наявність дисциплінарного проступку в діях позивачки в незалежності від матеріалів, досудового розслідування. Представник відповідача вказує, що позивачку було проінформовано про можливість ознайомлення з матеріалами службового розслідування та запрошено із зазначенням дати, часу, адреси, номеру кабінету, проте ОСОБА_2 не скористалась зазначеним правом. Також представник зазначив, що. Представником відповідача також наголошено, що ОСОБА_2 допустила порушення дисципліни повторно за порушення того ж Положення про ІКС «ІПНП», у зв`язку із перевіркою відомостей у цілях не пов`язаних зі службовою діяльністю, тому застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби позивачки, як крайнього заходу дисциплінарного впливу є співмірним вчиненому позивачкою проступку. Матеріали справи не містять жодного доказу порушення процедури проведення службового розслідування відносно позивачки. Щодо можливих порушень гарантій захисту прав вагітних жінок, зазначених у пунктах 3.47- 3.51 позовної заяви, кадровим підрозділом зазначено, що будь-які документи стосовно перебування у стані вагітності ОСОБА_2 до УКЗ не надходили. Окрім того, коли вагітна жінка стає на облік, лікар заповнює індивідуальну карту вагітної та породіллі, а також обмінну карту. Вона є основним документом вагітної жінки незалежно від підпорядкування та форми власності медичного закладу, у якому вона збирається стати на облік. Звертає увагу, що на позивачку поширюється дія норм Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про Дисциплінарний статут Національну поліцію України». Ба більше під час проведення службового розслідування, аркуш 31-32 висновку службового розслідування, було досліджено правові висновки Верховного суду, які ухвалені в постанові від 25.05.2023 року по справі № 620/3663/19, (пункти постанови 53-54) в якій ВС відступив від раніше сформованої практики, щодо субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства, та сформовано новий висновок про неможливість такого застосування після змін в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що набули чинності з 01.05.2022 року на підставі Закону № 2123-ІХ.
24.07.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивачки не погоджується з доводам, викладеними у відзиві на позов, вказуючи, що позивачці надана була можливість ознайомитись лише з тими матеріалами, котрі стали підставою для призначення службового розслідування, а що стосується матеріалів, котрі були безпосередньо зібрані дисциплінарною комісією, й на підставі яких ОСОБА_2 в послідуючому було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, то такі матеріали відповідачем наданні не були, й більше того, у такому наданні було прямо відмовлено. 
25.07.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач не погоджується з доводами, викладеними у відповіді на відзив та зазначає, що такі спростовуються поясненнями, які наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву. Також вказує, що під час підготовки правової позиції по справі, відповідачем було встановлено, що в оскаржуваному дисциплінарному наказі, було допущено технічні описки, що було виправлено, шляхом внесення змін.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 02.07.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 26.08.2024 р. вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду.
Протокольною ухвалою суду від 16.10.2024 року оголошено перерву у підготовчому засіданні з метою отримання додаткових пояснень зі спірних питань, наступне підготовче засідання призначено на 06.11.2024 року.
Підготовче засідання, призначене на вказану дату не відбулось, у зв`язку з тривалою повітряною тривогою, про що секретарем судового засідання складено довідку від 06.11.2024 р. про нездійснення фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу
Ухвалою суду від 08.11.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2024 р. Витребувано у ГУНП в Одеській області копію висновку службового розслідування, на підставі якого наказом №3284 від 28.12.2023 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського РВП ГУНП" ОСОБА_2 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
Ухвалою суду від 06.01.2025 р. викликано позивача в судове засідання на 22.01.2025 року о 13:00 год. для допиту в якості свідка у приміщення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.
Ухвалою суду від 27.03.2025 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28.03.2025 р., виправлень по справі № 420/19798/24, зупинено провадження по справі до отримання витребуваних доказів.
Ухвалою суду від 12.12.2025 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 13.01.2026 р.
Судове засідання призначене на 13.01.2026 не відбулось у зв`язку з поданням представником позивача клопотання про відкладення, про що секретарем судового засідання складено довідку 06.11.2024 р. про нездійснення фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу 
Судове засідання призначене на 03.02.2026 не відбулось у зв`язку з аварійним відключенням електроенергії, про що складено акт секретарем судового засідання складено довідку 06.11.2024 р. про нездійснення фіксування підготовчого засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та підтверджується Актом № 10/26 від 04.202.2026 р.
Протокольною ухвалою суду від 12.02.2026 року оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення з призначенням часу та дати його проголошення 23.02.2026 о 12:00 год.
Ухвалою суду від 23.02.2026 р. поновлено судовий розгляд справи, зобов`язано ГУ НП в Одеській області надати довідку про середній заробіток (грошове забезпечення) позивача за останні два місяці, що передували звільненню, у зв`язку з чим призначено судове засідання на 03.03.2026 року об 14:00 год.
03.03.2026 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини повного тексу рішення.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
ОСОБА_2 до звільнення зі служби в органах Національної поліції України, з 15.02.2021 року працювала оперуповноваженою відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВ поліції ГУНП в Одеській області.
02.05.2024 року ТУ ДБР, розташованого у місці Києві, ОСОБА_2 , оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за статтями ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України.
03.05.2024 року на адресу начальника ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУНП в Одеській області від 03.05.2024 року вих. № 55/130 щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків оперуповноваженими ВКП того ж підрозділу поліції капітаном поліції ОСОБА_4 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та лейтенантом поліції ОСОБА_6 , зокрема, збуті інформації з ІПНП України, що призвело до проведення обшуків за їх місцем мешкання та повідомленням їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у місці Києві, в рамках досудового розслідування, відомості про яке 18.07.2023 внесено до ЄРДР за № 42023110000000227 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 362 КК України, а також для вивчення її службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останніх, у зв`язку з чим запропоновано призначити службове розслідування.
06.05.2024 року за вх. № 4838 до ГУНП в Одеській області від Департаменту внутрішньої безпеки Одеського управління надійшло Подання для усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування, яким наголошено увагу керівника ГУНП, на тому, що працівники ТУ ДБР розташованої у м. Києві, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури та оперативної підтримки ДВБ провели ряд процесуальних заходів (обшуки) в Білгород-Дністровському РВП Головного управління та в місцях мешкання деяких поліцейських в тому числі і позивачки ОСОБА_2 . Всі заходи проведенні в рамках кримінального провадження № 42023110000000227 від 19.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України. При цьому, окремі поліцейські Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області допустили негативний вплив на авторитет НП України, грубі порушення службової дисципліни і Присяги працівників поліції, чим вчинили дисциплінарні проступки, у зв`язку із чим ОУ ДВБ клопотало перед керівником органу, призначити службове розслідування та включити до складу дисциплінарної комісії працівників ДВБ.
13.05.2024 року наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1200 з метою повної та всебічної перевірки відомостей, викладених в доповідній записці начальника УГІ Головного управління від 03.05.2024 року за вих.№ 55/1306, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків оперуповноваженим ВКП того ж підрозділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , призначено службове розслідування, проведення якого здійснювати у формі письмового провадження. 
З даним наказом ОСОБА_2 ознайомлена 15.05.2024 р. особисто, про що свідчить її підпис.
13.05.2024 наказом ГУНП № 700 о/с відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування оперуповноваженою відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВ поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 
27.05.2024 року наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1325 строк проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУ НП в Одеській області від 13.05.2024 № 1200, продовжено до 07.06.2024 року.
05.06.2024 року Дисциплінарною комісією ГУ НП в Одеській області складено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, затверджений 06.06.2024 р. начальником ГУНП в Одеській області, за яким визначено, що ОСОБА_2 заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Під час проведення службового розслідування, в рамках наданих процесуальних повноважень, члени дисциплінарної комісії, опитали безпосередніх учасників подій (поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області), серед яких і ОСОБА_2 (пояснення від 22.05.2024 року).
06.06.2024 року наказом ГУНП в Одеській області за № 1446 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області» враховуючи, що відповідно до наказу ГУНП в Одеській області від 13.05.2024 № 1200, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування за фактами, викладеними в доповідній записці начальника УГІ ГУНГ в області полковника поліції ОСОБА_10 від 03.05.2024 № 55/1306, щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами Білгород-Дністровського РВП ГУНП в області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків оперуповноваженими ВКП цього ж підрозділу поліції, поміж інших, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , зокрема збуті інформації з інформаційних підсистем Національної поліції України, то призвело до проведення обшуків за їх місцем мешкання та повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, у межах досудового розслідування, відомості про яке 18.07.2023 внесено до ОРДР за № 42023 і 10000000227 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 28, частиною другою статті 361-2, частиною третьою статті 362 КК України, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останніх за порушення вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, частини першої статті 8 та підпунктів 1, 2 частини першої статті 18, частин першої та другої статті 28, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини першої статті 24, статей 38, 43 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 2 статті 11 Закону України «Про інформацію», частини третьої статті 10, частини другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 №676, абзацу 2,3,4,6,12 пункту 1, абзац 5 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 2.38, 2.39 пункту 2, підпунктів 4.5, 4.6 пункту 4 посадової інструкції, що виразилось у несанкціонованих протиправних діях із службовою інформацією, а саме її копіюванні, що призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ITC ІПНП, щодо транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0092457) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
21.06.2024 наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 920 о/с " По особовому складу" відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України ) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 уповноваженою відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВ поліції ГУНП в Одеській області з 21 червня 2024 року.
Підстава: наказ ГУ НП в Одеській області № 1446 від 06.06.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області» та довідка УЛМТЗ ГУНП в Одеській області від 17.06.2024 року № 82 про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився. 
20.07.2024 року наказом ГУНП в Одеській області № 1864 від 20.07.2024 року внесено зміни до наказу ГУНП в Одеській області № 1446 від 06.06.2024 року та викладено пункт 4 наказу в новій редакції: « За порушення вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, частини першої статті 8 та пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частин першої та другої статті 28, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини першої статті 24, статей 38, 43 Закону України «Про запобігання корупції», частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію», частини третьої статті 10, частини другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 № 676, абзаців другого, третього, шостого, дванадцятого пункту 1, абзацу п`ятого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 2.26 пункту 2, підпунктів 4.5, 4.6 пункту 4 посадової інструкції, що виразилось у несанкціонованих протиправних діях із службовою інформацією, а саме її копіюванні, що призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ITC ІПНП, щодо ОСОБА_3 , до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 (0092457) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції".
Прийняття відповідачем наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції зумовило звернення позивача до суду з цим позовом..
V. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, яким передбачено, зокрема, 
- Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. ( частина перша статті 1 Закону № 580-VIII)
- на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції". ( частина 2 ст. 3 Закону № 580-VIII)
- під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану". ( частина четверта статті 8 Закону № 580-VIII, яка набула чинності 01.05.2022) 
- поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. ( частина перша статті 17 Закону № 580-VIII)
- поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. ( пункти 1 та 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII)
- у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". ( частина перша статті 19 Закону № 580-VIII)
- підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. ( частина друга статті 19 Закону № 580-VIII)
- керівник поліції: у межах повноважень надає доручення, обов`язкові для виконання поліцейськими, державними службовцями і працівниками поліції; призначає на посади та звільняє з посад у порядку, визначеному законом та іншими нормативно-правовими актами про державну службу, державних службовців апарату центрального органу управління поліції; ( пункти 9, 12 частини 1 статті 22 Закону № 580-VIII)
- поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. ( пункти 1, 2, 3 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII) 
- служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. ( частина перша статті 59 Закону № 580-VIII)
- особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки". ( частина перша статті 64 Закону № 580-VIII) 
- поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. ( підпункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII).
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII "Про запобігання корупції" (далі - Закон № 1700-VII), яким визначено, .
- суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: поліцейські ( п.п "з" пункту 1 частини 1 ст. 3 Закону № 1700-VII);
- особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. ( стаття 22 Закону № 1700-VII)
- особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими. ( стаття 38 Закону № 1700-VII)
- особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності. ( стаття 42 Закону № 1700-VII)
Наказом МВС України №1179 від 09 листопада 2016 року затверджені Правила етичної поведінки поліцейських, затверджених (далі - Правила №1179), якими визначено, зокрема, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами. ( абзаци 1-3 пункту 1 розділу ІІ Правил № 1179).
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 5 березня 2018 року № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Дисциплінарний статут; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема,
- службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту)
- службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції ( пункти 1, 6,13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту)
- за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. ( частина 1 статті 11 Дисциплінарного статуту)
- дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. ( стаття 12 Дисциплінарного статуту)
- до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції. ( пункт 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту)
- службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. ( частини 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту) 
- порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. ( частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту)
- під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. ( частина 1 статті 18 Дисциплінарного статуту)
- поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою. ( частина 2 статті 18 Дисциплінарного статуту)
- у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. ( частини 7-8 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022 Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану".
Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893), яким передбачено, зокрема, .
- службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. ( пункт 4 розділу V Порядку №893)
- розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. ( пункт 7 розділу V Порядку №893)
- у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. ( пункт 1 розділу VІІ Порядку №893).
VI. Оцінка та висновок суду.
З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського у зв`язку із особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. 
У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог, у т.ч. вчинення дій, що підривають авторитет поліції є дисциплінарним проступком, за який до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Як зазначалось вище, за положеннями статті 13 Дисциплінарного статуту підставою для застосування до поліцейських дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.
Так, однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку зі застосуванням до оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за недотриманням нею вимог пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, частини першої статті 8 та пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частин першої та другої статті 28, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, частини першої статті 24, статей 38, 43 Закону України «Про запобігання корупції», частини другої статті 11 Закону України «Про інформацію», частини третьої статті 10, частини другої статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 № 676, абзаців другого, третього, шостого, дванадцятого пункту 1, абзацу п`ятого пункту 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпункту 2.26 пункту 2, підпунктів 4.5, 4.6 пункту 4 посадової інструкції, що виразилось у несанкціонованих протиправних діях із службовою інформацією, а саме її копіюванні, що призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ITC ІПНП, щодо ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу дисциплінарного проступку, встановивши чи відбулась обробка персональних даних за відсутності повноважень, законних підстав та обґрунтованості мети такого доступу, суд вказує про таке.
Положенням про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 03 серпня 2017 року № 676, визначені основні завдання, призначення, суб`єкти та структура інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», а також умови її функціонування.
Пунктом 2 розділу І Положення № 676, передбачено, що інформаційно-комунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є функціональною підсистемою єдиної інформаційної системи МВС (далі - ЄІС МВС).
Відповідно до пункту 1, 2 розділу ІІІ Положення № 676 інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується: для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію»; для формування баз даних у сфері управлінських відносин, необхідних для виконання покладених на поліцію повноважень; для формування баз даних, необхідних для забезпечення щоденної діяльності поліції, у сфері трудових відносин, фінансового забезпечення, документообігу.
В інформаційних ресурсах системи ІПНП обробляється інформація, яка належить до державних інформаційних ресурсів. Така інформація не підлягає поширенню та передачі іншим особам, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах" умови обробки інформації в системі визначаються власником системи відповідно до договору з володільцем інформації, якщо інше не передбачено законодавством.
Визначення обробки інформації в системі міститься у статті 1 вказаного Закону та означає виконання однієї або кількох операцій, зокрема: збирання, введення, записування, перетворення, зчитування, зберігання, знищення, реєстрації, приймання, отримання, передавання, які здійснюються в системі за допомогою технічних і програмних засобів.
Водночас несанкціоновані дії щодо інформації в системі - це дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства. Порядок доступу до інформації в системі - умови отримання користувачем можливості обробляти інформацію в системі та правила обробки цієї інформації.
Пунктом 1 розділу IV Положення № 676 обумовлено, що власником системи ІПНП є Національна поліція України.
Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення № 676 адміністратором системи ІПНП є уповноважений структурний підрозділ апарату центрального органу управління Національної поліції України.
Згідно з пунктами 3 - 5 розділу IV Положення № 676 користувачами системи ІПНП є: посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в системі ІПНП; фізичні особи та інші уповноважені посадові особи суб`єктів ЄІС МВС, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до інформації в ЄІС МВС.
Ідентифікація користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі ІПНП, забезпечуються застосуванням електронного підпису або інших програмно-технічних засобів авторизації користувачів та забезпечення цілісності даних.
Кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві.
Пунктом 6 розділу IV Положення № 676 передбачено, що користувачі системи ІПНП зобов`язані не розголошувати у будь-який спосіб інформацію, яка їм стала відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, відповідають за достовірність інформації, що вводиться ними до відповідних інформаційних ресурсів системи ІПНП, та зобов`язані дотримуватися законодавства у сфері захисту інформації.
Відповідно до пункту 2 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затверджених головою Національної поліції України генералом поліції третього рангу Клименком Ігорем 24 січня 2020 року (далі - Методичні рекомендації), у цих рекомендаціях терміни вживаються в таких значеннях:
логін - алфавітно-цифровий набір символів, що ідентифікує користувача в системі ІПНП. Логін має бути унікальним в межах системи ІПНП;
пароль - секретна інформація автентифікації, що являє собою послідовність символів, які відповідають вимогам політики інформаційної безпеки;
реєстрація користувача - процедура надання користувачу унікального ідентифікатора (логіна) в системі ІПНП.
Згідно з пунктом 1 розділу ІХ Методичних рекомендацій користувач системи ІПНП несе персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації в системі ІПНП.
Пунктом 4 розділу ІХ Методичних рекомендацій встановлено, що користувачам системи ІПНП заборонено:
1) використовувати інформацію, отриману з системи ІПНП з приватною або будь-якою іншою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків, метою. Авторизовані користувачі системи ІПНП зобов`язані використовувати інформацію з системи ІПНП виключно в рамках законодавства;
2) фотографувати, копіювати та розповсюджувати інформацію з системи ІПНП у випадках, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків;
3) виконувати запити щодо отримання інформації, які завідомо нададуть значний беззмістовний набір даних (наприклад: пошук усіх осіб, які мають у прізвищі літеру "а", або пошук осіб, які проживають у місті Києві);
4) використовувати для доступу до системи ІПНП не власний обліковий запис (логін та пароль);
5) в будь-яких випадках передавати свої облікові дані (логін та пароль) іншим особам, у тому числі керівникам, підлеглим працівникам підрозділів (служби).
З огляду на вищенаведені Положенням № 676 обов`язок користувачів системи ІПНП не розголошувати отриману інформацію.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами службового розслідування, відповідно до Посадової інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , завданнями та обов`язками оперуповноваженого є, зокрема :
- виконує письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді, суду і запити повноважених державних органів, установ та організації про проведення оперативно розшукових дій, гласних та негласних слідчих (розшукових) дій ( пункт 2.3);
- заводить та веде оперативно розшукові справи, справи контрольного спостереження та справи оперативного супроводження кримінальних проваджень (по закріпленому напрямку роботи, території зони обслуговування) та веде облікову документацію за результатами оперативно розшукової діяльності; ( пункт 2.5);
- систематизує, проводить аналіз та накопичує в справі контрольного спостережного провадження інформацію щодо виявлення злочинної діяльності (поліції роботи, території зони обслуговування. ( пункт 2.11.).
18.12.2023 року ОСОБА_2 підписала Зобов`язання щодо дотримання вимог про нерозголошення персональних даних, за змістом яких зобов`язувалася, зокрема, 
- не опрацьовувати інформацію або пошукові запити до інформаційних підсистем системи ІПНП, якщо це не пов`язано з безпосереднім виконанням покладених службових обов`язків, у т.ч. на прохання сторонніх осіб;
- не використовувати інформацію з системи ІПНП ( Інформаційний портал Національної поліції України) з приватною або будь якою іншою метою, не пов`язаною з виконанням функціональних обов`язків;
- не фотографувати, не копіювати та не розповсюджувати інформацію з систем ІПНП у випадках, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків.
При цьому, в ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_2 здійснювала перевірку в ІПНП щодо особи ОСОБА_3 та вчинила несанкціоновані дії, спрямовані на копіювання інформації стосовно вказаної особи, яка є інформацією з обмеженим доступом, створена та захищена відповідно до чинного законодавства, створивши умови для витоку її даних.
Під час опитування в ході службового розслідування у своїх поясненнях від 22.05.2024 року та в судовому засіданні, як свідок, ОСОБА_2 пояснила, що до неї звертається велика кількість працівників ВКП з проханням перевірити осіб, можливо причетних до скоєння злочинів, а також зробити виборки фактів вчинення злочинів на їх території обслуговування та за якийсь певний період часу, викрадених речей та документів, що сприяє розкриттю кримінальних правопорушень, при цьому яких осіб конкретно вона перевіряла та для кого конкретно з співробітників пригадати фізично не може через велику кількість таких осіб, перевірка щодо яких здійснюється щоденно.
Крім того, ОСОБА_2 як свідок пояснила, що оскільки інформація перевірялася нею на прохання співробітників Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, яких вона знала, то вона не могла припустити, що в подальшому може бути допущений витік такої інформації, а тому вона не розголошувала стороннім особам жодної конфіденційної інформації, а також не допускала її збуту з приватною або будь-якою іншою метою.
Натомість, під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією були опитані керівники ОСОБА_2 , які не підтвердили, що у позивачки були службово-правові підстави для входу, опрацювання та отримання інформації з бази даних ІКС «ІПНП», щодо громадянина ОСОБА_3 . Зазначена особа не проходила, як фігурант по жодній ОРС або дорученню органу досудового розслідування та дізнання. 
Вказані обставини не були спростовані позивачкою в ході розгляду справи. При цьому, зі змісту пояснень ОСОБА_2 , від 22.05.2024 року, також не вбачається, що вона здійснювала обробку інформації, щодо ОСОБА_3 , яка була утворена в процесі діяльності поліції з використанням інформаційного ресурсу.
Підсумовуючи вищенаведене, на переконання суду, ОСОБА_2 , маючи доступ інформації, яка оброблюється в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України", володільцем яких є Національна поліція України, здійснюючи перевірку в ІПНП щодо особи ОСОБА_3 , вчинила несанкціоновані дії, спрямовані на копіювання, що в свою чергу створили виток інформації стосовно цієї особи, яка є інформацією з обмеженим доступом, створена та захищена відповідно до чинного законодавства.
Крім того, суд приймає до уваги, що працівники ТУ ДБР розташованої у м. Києві, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури та оперативної підтримки ДВБ провели ряд процесуальних заходів (обшуки) в Білгород-Дністровському РВП Головного управління та в місцях мешкання деяких поліцейських, в тому числі і позивачки ОСОБА_2 . Всі заходи проведенні в рамках кримінального провадження № 42023110000000227 від 18 липня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч.2 ст. 361-2 КК України. За результатами таких слідчих дій, вбачались ознаки не тільки кримінального правопорушення, але і дисциплінарного проступку з боку окремих поліцейських Білгород-Дністровського РВП ГУНП.
Разом з тим, суд зауважує, що правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати, насамперед, у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06 жовтня 1982 року у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07 жовтня 1987 року у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі "Ringvold v. Norway", заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а та від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/2, від 13 вересня 2024 року у справі № 160/6082/22, від 13 лютого 2025 року у справі № 240/8208/23.
З огляду на встановлені судом обставини щодо підстави, які фактично слугували для притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, слугували підставою для службового розслідування та кримінального провадження.
Надаючи правову оцінку оскаржуваним наказам з огляду на недотримання позивачкою етичних, правових та службово-дисциплінарних норм поведінки працівника поліції, то суд вказує про таке.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги варто розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Тому, виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків і не вчиняти дій, які підривають авторитет працівника поліції чи носять корисливий або протиправний характер.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 420/241/20, на яку посилається автор касаційної скарги.
Водночас законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.
Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.
Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію", підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом, що затверджується законом.
Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення позивачу ГУНП в Одеській області враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, її ставлення до служби, оскільки ОСОБА_2 допустила порушення дисципліни повторно, за ідентичних обставин, в грудні 2023 року позивачка притягалась до дисциплінарної відповідальності, у вигляді догани, до речі за порушення того ж Положення про ІКС «ІПНП», у зв`язку із перевіркою відомостей у цілях не пов`язаних зі службовою діяльністю. Зазначений наказ начальника ГУНП № 3283 від 28.12.2023 року оскаржено не було жодною особою. 
Щодо правомірності оскаржуваного наказу ГУНП в Одеській області від 20 липня 2024 року № 1864, яким внесено зміни до наказу ГУНП в Одеській області від 06 червня 2024 року № 1446, то під час порівняння наказів ГУНП в Одеській області від 20 липня 2024 року № 1864 та від 06 червня 2024 року № 1446 в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності встановлено виключення порушення норм «абз. 4 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 2.38,2.39, пункту 2 посадової інструкції», а також щодо несанкціонованих протиправних дій із службовою інформацією виключено « …її копіюванні, що призвело до витоку даних, що зберігаються і обробляються в ITC ІПНП, щодо транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ».
Водночас вказані включення з пункту 4 оскаржуваного наказу ГУНП в Одеській області від 06 червня 2024 року № 1446 не приводить до інкримінування позивачу нового порушення, а відповідно до посадової інструкції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (посада, яку займала позивач до звільнення), у ній відсутні підпункти 2.38 та 2.39 пункту 2, а пункт 2.26 передбачає дотримання поліцейським у своїй діяльності принципів законності, дисципліни, режиму секретності.
Верховний Суд у постанові від 21 березня 2024 року у справі № 580/1611/23 дійшов висновку, що за правилами формальної логіки наказ про внесення змін не може мати самостійного значення без основного наказу, до якого ці зміни внесені.
Крім того, суд зауважує, що законодавством не заборонено вносити зміни після закінчення дисциплінарного провадження у разі виявлення технічних помилок у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Разом тим, з матеріалів службового розслідування вбачається, що згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Жіноча консультація від 21.05.2024 р. ОСОБА_2 перебувала в стані вагітності, термін становив 17-18 тижнів (т. 1 а.с. 47).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_9 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 .
Суд зазначає, що за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 по справі №21-8а15, Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 802/20/16-а.
За приписами статті 184 Кодексу законів про працю України забороняється відмовляти жінкам у прийнятті на роботу і знижувати їм заробітну плату з мотивів, пов`язаних з вагітністю або наявністю дітей віком до трьох років, а одиноким матерям - за наявністю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда.
Звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.
Питання вивільнення працівників, які мають певні пільги, зокрема вагітних жінок, жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда спеціальним законом не врегульовано, тому згідно із частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Аналіз частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України дає підстави для висновку, що зазначена норма чітко встановлює гарантію обмеження звільнення для вагітних жінок та передбачає можливість такого звільнення лише у випадку повної ліквідації підприємства й за умови обов`язкового працевлаштування.
Необхідність поширення на позивача вказаних гарантій не суперечить вимогам Закону № 580-VІІІ, оскільки його норми не регулюють питання звільнення вагітних жінок, у т.ч. під час воєнного стану.
З огляду на вказане спростовуються висновки дисциплінарної комісії ( аркуш 31-32 висновку службового розслідування) щодо не застосування до поліцейських-жінок загальних норм трудового законодавства.
Крім того, суд вважає помилковим застосування дисциплінарною комісією при вирішенні вказаного спірного питання правові висновки Верховного суду у постанові від 25.05.2023 року по справі № 620/3663/19, (пункти постанови 53-54) щодо субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства, та сформованого нового висновку про неможливість такого застосування після змін в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що набули чинності з 01.05.2022 року на підставі Закону № 2123-ІХ, оскільки за думку суду вказані висновки не є релевантними до вказаних спірних правовідносин.
Так, у пунктах 53-54 постанови від 25.05.2023 року по справі № 620/3663/19 Верховний Суд вказує, що Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину першу статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції. Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду, на які посилалися сторони і суди попередніх інстанцій під час вирішення цієї справи.
Тобто, у вказаній справі Верховний Суд виснував щодо виключення можливості субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, а не звільнення вагітних жінок-поліцейських.
З огляду на вказане та враховуючи, що під час службового розслідування дисциплінарній комісії було відомо про вагітність ОСОБА_2 , проте всупереч законодавчо встановлених гарантій щодо обмеження звільнення вагітних жінок, крім повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням, відповідачем протиправно застосовано до ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що є підставою для скасування наказу ГУНП в Одеській області №1446 від 06.06.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області» та наказу ГУНП в Одеській області №920 о/с від 21.06.2024 «По особовому складу».
Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Ураховуючи, що позивачка була звільнена 21.06.2024 року, а день звільнення вважається останнім днем роботи, ОСОБА_2 підлягає поновленню на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 22.06.2024 р., а не з 21.06.2024 р., як це помилково вказує представник позивача.
Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках, зокрема, вимушеного прогулу, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).
Відповідно до абзацу 5 пункту 2 Порядку №100, якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Згідно з пунктом 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
За правилами пункту 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок №260), поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Отже, зі змісту норм Порядку №260, який є спеціальним для вирішення цих спірних правовідносин установлено, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Зі змісту наявної в матеріалах справи довідки ГУНП в Одеській області вих. №140 від 24.02.2026 загальна сума нарахованого позивачці доходу за період квітень-травень 2024 року становить 40156,62 грн, відтак розмір середньоденного грошового забезпечення становить 658,31 грн, враховуючи 61 календарних днів.
Кількість робочих днів вимушеного прогулу позивача в період з 22.06.2024 (день наступний за днем звільнення) по 03.03.2026 (дата ухвалення рішення суду) складає 620 календарних днів.
Таким чином, стягненню з ГУНП в Одеській області на користь позивачки належить грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22.06.2024 року по 03.03.2026 року в сумі 408 152,20 гривень без урахування податків та зборів.
Відповідно до положень статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
У зв`язку з цим суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання рішення суду в частині:
- поновлення позивачки на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 22.06.2024 р.
- стягнення з відповідача на користь позивачки суми середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 19 749,30 грн.
У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
VII. Розподіл судових витрат.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 14, 74-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -
вирішив:
Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Єврейська, буд. 12, м. Одеса, 65000, ЄДРПОУ 4010) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №1446 від 06.06.2024 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області», яким до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, з урахуванням змін внесених наказом ГУНП в Одеській області № 1864 від 20.07.2024 р.
Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області №920 о/с від 21.06.2024 «По особовому складу», яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції).
Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 22.06.2024 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.06.2024 року по 03.03.2026 року (дата ухвалення рішення суду) включно в сумі 408 152,20 гривень (чотириста вісім тисяч сто пятдесят дві грн. 20 коп. ) гривень без урахування податків та зборів.
В іншій частині позову відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з 22.06.2024 р.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у розмірі 19 749,30 ( дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок дев`ять грн. 30 коп.) гривень без урахування податків та зборів.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано 13 березня 2026 року.

Суддя В.А. Дубровна