ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/3473/25  Номер провадження 22-ц/814/1879/26	Головуючий у 1-й інстанції Свістєльнік Ю. М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в письмовому провадженні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2025 року АТ «Ідея Банк» звернулось до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 53270,65 грн. та судовий збір - 2422,40 грн.
Вимоги обґрунтовані тим, що 28.09.2023 між сторонами в електронному виді було укладено угоду №С-001-217017-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої позичальник отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії максимальний розмір 200000 грн., розмір на дату укладання договору 30000 грн, процентна ставка 70,8%.
Неналежне виконання кредитних зобов`язань призвело до виникнення заборгованості, розмір якої на 24.10.2025 становить 53270,65 грн. та складається з простроченого боргу 28195,29 грн. і прострочених процентів 25075,36 грн.
Направлена 02.09.2025 на адресу позичальника вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань шляхом сплати заборгованості залишилася ним без виконання, що стало підставою для звернення банка до суду.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за угодою №С-001-217017-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 28.09.2023 у розмірі 53270,65 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір 2422,40 грн. 
Ухвалюючи рішення, місцевий суд дійшов висновку про наявність кредитних правовідносин, неналежне виконання позичальником взятих зобов`язань, в зв`язку з чим стягнув заборгованість згідно наданого розрахунку.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В разі, якщо суд дійде висновку про відсутність підстав повної відмови в позові просить змінити рішення та відмовити в задоволенні вимог про стягнення процентів, комісій, штрафних санкцій, а сплачені ним кошти зарахувати в рахунок погашення боргу.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів щодо його ознайомлення з умовами договору до його укладання, а проміжок часу в 11 сек з моменту отримання одноразового паролю до його введення фактично унеможливлював ознайомлення з умовами договору протягом такого проміжку часу. 
Звертає увагу на неналежність розрахунку заборгованості, з якого не можливо встановити порядок зарахування внесених ним коштів та відповідно залишок розміру заборгованості.
Вважає встановлену банком відсоткову ставку в розмірі 70,8% непропорційною та несправедливою, що суперечить ЗУ «Про захист прав споживачів».

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої. 
Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 28.09.2023 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 в електронному виді було укладено угоду №С-001-217017-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки.
Згідно умов договору відповідач отримав кредит, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу.
Умовами договору сторони визначили, що максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн., а доступний клієнту на момент укладення угоди становить 30000 грн. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 70,8% річних, а реальна 100,22%.
Неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 24.10.2025 становить 53270,65 грн. та складається з простроченого боргу 28195,29 грн. та прострочених процентів 25075,36 грн.
Повідомлення боржника про наявність кредитної заборгованості та про необхідність її сплати не дали позитивного результату.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов висновку про наявність між сторонами договірних відносин по кредитному договору, доведеність позовних вимог щодо заборгованості внаслідок неналежного виконання позичальником зобов`язань, в зв`язку з чим стягнув заборгованість в повному обсязі згідно наданих банком розрахунків, які визнав належними та допустимими доказами. 

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.
Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не заперечуючи факт укладання спірного договору, вказує, що не був ознайомлений з істотними умовами договору, оскільки період між отриманням одноразового паролю та його введенням становив лише близько 11 сек.
Відхиляючи вказані доводи колегія суддів зауважує, що швидке підписання чи бажання ознайомитися з умовами договору в повному обсязі залежать від волевиявлення позичальника. Підписуючи одразу після надходження одноразового паролю договір, позичальник має усвідомлювати, що погоджується з усіма умовами запропонованими банком. Об`єктивних перешкод, які б унеможливили його бажання ознайомитись з такими умовами – по справі не встановлено та відповідно боржником не зазначено. 
Підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису 4006 угода про відкриття кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту, містять всі істотні умови надання кредиту, суму кредиту, відсоткову ставку, загальну вартість кредиту, з якими позичальник був ознайомлений, погодився з ними і реалізував свою згоду шляхом її підписання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Незгода апелянта з неналежністю розрахунку заборгованості є безпідставною, оскільки банком було надано виписку по рахунку клієнта, яка є первинним бухгалтерським документом та відповідає нормам ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», розділена на 2 частини: внутрішньобанківські операції з яких вбачається нарахування відсотків, погашення кредиту та фінансові трансакції за рахунком, які свідчать про активне користування ОСОБА_1 кредитними коштами, та в свою чергу узагальнені в розрахунку заборгованості. 
Посилання апелянта на несправедливі умови договору, а саме застосування непропорційної процентної ставки, що свідчить про дисбаланс прав та обов`язків сторін не заслуговує на увагу, оскільки позичальник був ознайомлений з умовами договору, а саме процентною ставкою 70,8% та реальною процентною ставкою 100,22%, що засвідчив особистим електронним підписом. Також позичальнику було відомо орієнтовну загальну вартість кредиту за весь строк кредитування яка складала 326757,95 грн.
Приєднані апелянтом до скарги документи – листування з банком не можуть розглядатись як докази, що спростовують факт невиконання ним своїх зобов`язань по кредитному договору та приймаються до уваги колегією суддів з огляду на їх не приєднання в суді першої інстанції та не надання останнім доказів неможливості їх своєчасного подання. 
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що зібрані по справі докази доводять як факт отримання кредитних коштів, активне ними користування, так і виникнення заборгованості, яка в подальшому була узагальнена та відображена у наданому суду розрахунку. 
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 21 квітня 2026 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин