Справа № 761/30514/25 Головуючий в суді І інстанції - Бугіль В.В.
Провадження № 33/824/353/2026 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
06 лютого 2026 року м. Київ 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Сіваєва Ю.В.,
за участю: 
іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 ,
представника ОСОБА_2 - адвоката Рощина В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року, якою:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, 28.06.2025 о 19:50 в м. Києві на вул. Богдана Хмельницького, 19-21, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Джилі» д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 , який по інерції здійснив наїзд на «Фольцваген» НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та притягнути до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП в повному обсязі обвинувачень, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_4 та пошкодженням транспортного засобу «Фольксваген» НОМЕР_3 є помилковими, суперечать фактичним обставинам справи та ґрунтуються на припущеннях.
Так, по-перше, суд вказав на «значну відстань» між автомобілем «Джилі» та «Фольксвагеном», проте жодним чином не встановив фактичного розміру цієї відстані, не дослідив належним чином обстановку місця дорожньо-транспортної пригоди, а отже не міг обґрунтовано стверджувати про відсутність причинного зв`язку. Такий підхід суперечить вимогам ст. 252 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
По-друге, твердження суду про «незначні пошкодження» автомобіля «Джилі» та «Ніссан» також не спростовує факту їх контакту та подальшого переміщення автомобіля «Ніссан» вперед. Удар, навіть якщо його наслідком стали відносно незначні пошкодження задньої частини «Ніссану», міг створити імпульс, достатній для того, щоб «Ніссан» здійснив зіткнення з «Фольксвагеном». Такі випадки є типовими для дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох транспортних засобів, коли кінцеві ушкодження переднього автомобіля значно перевищують пошкодження заднього.
По-третє, суд безпідставно дійшов висновку, що водій ОСОБА_3 не повинен був враховувати вимоги п. 13.1 ПДР щодо дотримання безпечної дистанції та інтервалу. Саме порушення цих вимог і стало причиною виникнення аварійної ситуації. Відповідальність водія «Джилі» не може бути усунена лише на підставі припущень суду про «недостатню силу поштовху», тим більше без проведення відповідної автотехнічної експертизи.
Таким чином, висновки суду про відсутність вини водія ОСОБА_3 у спричиненні пошкоджень автомобіля «Фольксваген» не відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Разом з цим, суд першої інстанції не виконав покладених на нього законом обов`язків, обмежився припущеннями щодо причинно-наслідкового зв`язку та провів розгляд справи однобічно, фактично пославшись лише на пояснення особи, яка притягалась до відповідальності.
Крім того, навіть у випадку, якщо суд дійшов висновку про відсутність причетності ОСОБА_3 до пошкодження автомобіля «Фольксваген», він не мав права самостійно змінювати на шкоду потерпілому фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд мав керуватися вимогами ст. 280 КУпАП і передати матеріали справи до органів Національної поліції для доопрацювання з метою з`ясування реальних обставин пошкодження автомобіля «Фольксваген» та можливого притягнення до відповідальності водія автомобіля «Ніссан». Ігнорування цього обов`язку свідчить про істотне порушення судом принципів повного та об`єктивного розгляду справи.
Також, місцевий суд, фактично змінивши обвинувачення, вийшов за межі своїх процесуальних повноважень та істотно порушив права потерпілого. Такі дії призвели до перекваліфікації обставин справи на шкоду інтересам потерпілого, оскільки встановлення вини конкретного водія є юридично значущою умовою для отримання страхового відшкодування. Позбавивши потерпілого можливості скористатися цим правом, суд порушив принцип змагальності та рівності сторін у процесі, а також відступив від завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, визначеного ст. 245 КУпАП, - своєчасного, всебічного і справедливого вирішення справи з метою захисту прав і законних інтересів громадян.
Відтак, на думку апелянта, оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню через істотні порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції проігнорував обов`язок забезпечити всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, не допитав потерпілих і свідків, не витребував додаткові матеріали фактично обмежився позицією особи, яка притягалась до відповідальності. 

Так, в судові засідання призначені на 27.10.2025, 28.11.2025, 06.02.2026 ОСОБА_3 , який повідомлявся про судовий розгляд, не з`явився. Будь-яких клопотань до суду не надходило. 
У справі яка розглядається, суд у встановлений законом спосіб повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника про місце, дату і час розгляду справи. Тим самим, забезпечив останньому розумну можливість представити свою позицію у справі та надати пояснення.
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи те, що розгляд справи неодноразово відкладався та з метою забезпечення розгляду апеляційної скарги в розумні строки апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, 
пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Рощина В.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити відповідні дані, в томі числі опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Так, стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як слідує з матеріалів справи, суд першої інстанції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, встановив факт порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 2.3 (б) та п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів Джилі, Ніссан та Фольцваген. 
Водночас, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між допущеними ОСОБА_3 порушеннями та пошкодженнями транспортного засобу «Фольцваген» НОМЕР_3 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд погоджується з доводами іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , викладеними в апеляційній скарзі.
Так, посилаючись на «значну відстань» між транспортними засобами Джилі та Фольцваген , суд першої інстанції не встановив фактичного розміру цієї відстані, не навів жодних об`єктивних даних на її підтвердження та не дослідив належним чином обстановку місця дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливлює обґрунтований висновок про відсутність причинного зв`язку і суперечить вимогам ст. 252 КУпАП щодо всебічного, повного й об`єктивного дослідження доказів у їх сукупності. 
Крім того, твердження суду першої інстанції про «незначні пошкодження» транспортних засобів Джилі та Ніссан саме по собі не спростовує факту їх контакту та подальшого переміщення транспортного засобу Ніссан уперед, оскільки за обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох транспортних засобів характер і локалізація пошкоджень можуть істотно відрізнятися, а пошкодження переднього транспортного засобу об`єктивно можуть бути значнішими, ніж пошкодження заднього, що не виключає наявності причинного зв`язку між первинним зіткненням і подальшими наслідками. Відповідальність водія транспортного засобу Джилі не може бути обмежена виключно на підставі припущень про «недостатню силу поштовху».
За таких обставин висновок суду першої інстанції про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_3 та пошкодженням транспортного засобу Фольцваген є суперечливим, оскільки не узгоджується з установленим фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та характером наслідків дорожньо-транспортної пригоди.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі довільно звужувати обсяг шкідливих наслідків, які перебувають у причинному зв`язку з установленим порушенням Правил дорожнього руху, якщо такі наслідки прямо охоплюються диспозицією ст. 124 КУпАП та підтверджуються матеріалами справи.
Відтак, з мотивувальної частини постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року підлягає виключенню висновок суду першої інстанції про відсутність в діях водія ОСОБА_3 причетності до пошкодження транспортного засобу «Фольцваген» НОМЕР_3 , оскільки такий висновок не ґрунтується на належній та повній оцінці доказів, суперечить установленим судом обставинам справи. Порушення п.п. 2.3.б та 13.1 ПДР України, вчинені ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді пошкоджень автомобілів «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 та «Фольцваген» НОМЕР_3 .
Водночас апеляційний суд не знаходить підстав для зміни або скасування резолютивної частини постанови суду першої інстанції, оскільки висновок про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення та вид адміністративного стягнення відповідають вимогам закону.
На підставі наведеного, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 06.08.2025 щодо ОСОБА_3 необхідно змінити.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року щодо ОСОБА_3 - змінити, виключивши з мотивувальної частини висновки про відсутність причинного зв`язку між порушеннями п.п. 2.3.б та 13.1 ПДР України, вчинених ОСОБА_3 та пошкодженням автомобіля «Фольцваген» державний номерний знак НОМЕР_3 .
В решті постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Рудніченко