ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2026 р. справа № 300/9237/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі, також – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі, також – відповідач 1, Головне управління ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі, також – відповідач 2, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області) в якій просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не врахування довідки архівного відділу Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 при переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХII від 16.12.1993;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10.07.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХII, з врахуванням довідки архівного відділу Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 і довідки №19, виданої Південно-Західним міжрегіональним управлінням Держпраці, та виплатити всю донараховану з 10.07.2024 суму пенсії;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення з 01.03.2025 відповідно до постанови КМУ №209 перерахунку (індексації) пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.03.2025 провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт 1,115 та виплатити всю донараховану з 01.03.2025 суму пенсії. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з квітня 2021 року перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Івано-Франківській області. ОСОБА_1 вказує, що 10.07.2024 звернулася до сервісного центру Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності 2 групи, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі, також – Закон №1058-IV) на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі, також – Закон №3723-ХІІ), до якої долучила довідку про склад заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630, що видана архівним відділом Івано-Франківської міської ради та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09.07.2024 №19, видану Південно-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці. За результатами розгляду такої заяви Головне управління ПФУ у Львівській області прийняло рішення від 17.07.2023 №092850009694, яким відмовило позивачу у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Водночас, як зазначає ОСОБА_1 , рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №300/5891/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ у Львівській області від 17.07.2023 №092850009694 та зобов`язано призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_2 пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону №3723-ХІІ починаючи з 10.07.2024. Позивач наголошує, що суд в рішенні від 01.01.2025 у справі №300/5891/24 вказав, що з огляду на зміст рішення Головного управління ПФУ у Львівській області від 17.07.2023 №092850009694 спору між позивачкою та відповідачем щодо нарахування та виплати пенсії згідно довідок на момент звернення до суду не існувало, тому вимоги про врахування довідок є передчасними, адже судовому захист підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тож в задоволенні в цій частині було відмовлено. Однак, ОСОБА_1 звертає увагу, що виконуючи рішення суду у справі №300/5891/24 відповідач 1 не врахував довідку Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630.
Також, позивач вказує, що Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області не провело з 01.03.2025, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" від 25.02.2025 №209 (далі, також – Постанова №209), індексацію пенсії ОСОБА_1 .
Таким чином, вважаючи протиправними бездіяльність Головного управління ПФУ у Львівській області щодо не врахування довідки архівного відділу Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 при переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХII від 16.12.1993 та бездіяльність Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області щодо не проведення з 01.03.2025 відповідно до постанови КМУ №209 перерахунку (індексації) пенсії ОСОБА_1 , позивач звернулася до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.32-34).
Пунктом 5 резолютивної частини коментованої ухвали суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області підтверджуючі докази, щодо врахування складових заробітної плати позивача при переведенні її на пенсію по інвалідності, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХII від 16.12.1993.
Пунктом 6 резолютивної частини такої ухвали суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) в частині призначення та всіх проведених перерахунків її пенсії.
Відповідач 1 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який сформував 14.01.2026 у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а.с.41-50). Головне управління ПФУ у Львівській області вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 
Мотивуючи свою позицію Головне управління ПФУ у Львівській області зазначило, що 
Постановою Кабінету Міністрів від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі, також – Порядок №622), який передбачає право на призначення пенсії державного службовця на умовах Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі, також – Закон №889-VIII), які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком в мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV, з урахуванням стажу державної служби передбаченого пунктом 2 Порядку №622, якщо до набрання чинності Законом №889-VIII не призначалась пенсія відповідно до Закону №3723-ХII, що діяв до 01.05.2016. При цьому, відповідач 1 наголошує, що Постановою Кабінетів Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 12.07.2024 №823 (далі, також – Постанова №823) внесено зміни до Порядку №622, що застосовуються з 01.01.2024. За доводами Головного управління ПФУ у Львівській області довідку від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) не враховано для розрахунку пенсії ОСОБА_1 , оскільки вона не відповідає вимогам Постанови №823.
З урахуванням зазначеного, Головне управління ПФУ у Львівській області вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Відповідач 2 також скористався правом подати відзив на позовну заяву від 08.01.2026 №0900-0903-8/1358, який, разом із додатками, надійшов на поштову адресу суду 14.01.2026 (а.с.51-155). Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.
За доводами відповідача 2, відповідно до Постанови №209 поряд з проведенням індексації пенсій та щомісячних страхових виплат, було проведено індексацію спецпенсій. При цьому, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області наголошує, що з 01.03.2025 підвищенню на коефіцієнт 1,115 підлягають пенсії, призначені до 31.12.2024. Відповідач 2 вказує, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №300/5891/24 виконувалося у 2025 році, а відтак пенсія позивача не підлягає індексації.
З огляду на викладене, відповідач 2 просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
Від позивача 19.01.2026 на офіційну електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив відповідача 2 від 17.01.2026 (а.с.157-163). ОСОБА_1 вказує, що після прийняття рішення у справі №300/5891/24, яке набрало законної сили 14.07.2025, останню з 10.07.2024 переведено на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону №3723-ХII. Позивач наголошує, що згідно з Постановою №209 індексації із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати підлягають пенсії, що були призначені до 31.12.2024 включно, в той час як позивачу пенсія була призначена з 10.07.2024. 
Також, ОСОБА_3 23.01.2026 направила на офіційну електронну адресу суду відповідь на відзив відповідача 1 (а.с.164-172). На переконання позивача, доводи відповідача 1 викладені у відзиві на позовну заяву не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 звернулася до Головного управлінні ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, до якої була долучена спірна довідка, 10.07.2024, в той час, як Постанова №803, якою внесено зміни до Порядку №622 прийнята тільки 12.07.2024. Таким чином, ОСОБА_1 наголошує, що на момент виникнення спірних правовідносин щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №3723-ХII, був чинний Порядок №622 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.01.2020, а не Постанови №823, а позив не знала і не могла знати що 12.07.2024 Кабінет Міністрів України прийме Постанову №823.
Відповідач 1, 27.01.2026, сформував у підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи відзив на позовну заяву (доповнення до відзиву на позовну заяву) (а.с.173-184). Головне управління ПФУ у Львівській області звернуло увагу, що в рішенні Івано-Франківського окружного адміністративного суду зазначено: "Водночас, з огляду на зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.07.2023 №092850009694, позивачці відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно ЗУ "Про державну службу". Відтак спору між позивачкою та відповідачем щодо нарахування та виплати пенсії згідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09.07.2024 № 19 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 № 35/59 4.01/630, на час звернення ОСОБА_1 у цій справі до суду не існувало, отже, вказана вимога є передчасною. Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, внаслідок чого, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити." Відповідач 1 наголошує, що позивач не оскаржував рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №300/5891/24, в частині відмови в задоволенні позовних вимог, щодо врахування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09.07.2024 №19 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59 4.01/630.
ОСОБА_1 , 28.01.2026, подала через канцелярію суду заяву від 27.01.2026, до якої долучила 29 розпоряджень про перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с.185-216).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзиви на позов, відповіді на відзиви та докази, наявні в матеріалах цієї адміністративної справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 08.04.2021 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" про що свідчить протокол "Призначення пенсії. Версія:1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 28.01.2021 11:28" (а.с.143).
Позивач 10.07.2024 звернулася до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила перевести її із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.120-121).
До коментованої заяви позивач долучила довідку про склад заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630, що видана архівним відділом Івано-Франківської міської ради та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09.07.2024 №19, видану Південно-Західним міжрегіональним управління Державної служби з питань праці (а.с.116; а.с.110; а.с.122).
Однак, рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 17.07.2023 №092850009694 ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", з підстав не досягнення останньою пенсійного віку (а.с.123-124).
Івано-Франківський окружний адміністративний суд рішенням від 01.01.2025 у справі №300/5891/24 позов ОСОБА_1 задовільнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.07.2023 №092850009694. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, відповідно до вимог Закону України "Про державну службу", починаючи з 10.07.2024. В задоволенні решти позовних вимог відмовив (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124188954).
Водночас, суд у рішенні від 01.01.2025 у справі №300/5891/24, зазначив: "з огляду на зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17.07.2023 №092850009694, позивачці відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності згідно ЗУ "Про державну службу". Відтак, спору між позивачкою та відповідачем щодо нарахування та виплати пенсії згідно довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 09.07.2024 № 19 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 № 35/59-4.01/630, на час звернення ОСОБА_1 у цій справі до суду не існувало, отже, вказана вимога є передчасною. Суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, внаслідок чого, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити." (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128863962).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 у справі №300/5891/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 січня 2025 року в адміністративній справі №300/5891/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишено без змін (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128863962).
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №300/5891/24 набрало законної сили 17.07.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124188954).
Як свідчить протокол "Перерахунок пенсії. Версія:1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 04.11.2025 16:15" на виконання рішення суду ОСОБА_1 з 10.07.2024 переведена на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.157).
При цьому, як зазначає позивач та не заперечують відповідачі при переведенні позивача із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" довідка про склад заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630, що видана архівним відділом Івано-Франківської міської ради до уваги не бралася.
ОСОБА_1 , 08.12.2025, направила до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області запит на отримання публічної інформації. Позивач зазначила, що 23.11.2025 зверталася до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою, реєстраційний номер ВЕБ-09001-Ф-С-25-294695, в якій просила відповідно до Постанови №209 провести останній з 01.03.2025 індексацію пенсії, однак відповіді на таке звернення не отримала. У зв`язку із чим просила надати їй: копію відповіді на звернення ВЕБ-09001-Ф-С-25-294695 та копію розпорядження про індексацію її пенсії з 01.03.2025 згідно з Постановою №209 (а.с.16).
Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області направило ОСОБА_1 лист віл 24.11.2025 №11079-10340/К-02/8-0900/25, в якому повідомило, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №30/5891/24, останній з 10.07.2024 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.25).
У відповідь на звернення позивача від 23.11.2025, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області листом від 22.12.2025 №12845-11989/К-02/8-0900/25 повідомило ОСОБА_1 , що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №30/5891/24, яке набрало законної сили 14.07.2025, останній з 10.07.2024 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу". Також, відповідач 2 зазначив, шо відповідно до Постанови №209 з 01.03.2025 підвищенню на коефіцієнт 1,115 підлягають пенсії, призначені до 31.12.2024, оскільки рішення суду у справі №300/5891/24 виконувалося у 2025 році, пенсія позивача індексації не підлягає (а.с.22).
Вважаючи протиправними бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, позивач звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016.
Статтею 1 Закону №889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.
Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16 грудня 1993 року, крім статті 37 ("Пенсійне забезпечення державних службовців"), що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, які станом на 01 травня 2016 року займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому, за приписами частини 9 статті 37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина 10 статті 37 Закону №3723-XII).
Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (частина 12 статті 37 Закону №3723-XII).
Як встановлено судом вище по тексту судового рішення, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №30/5891/24, ОСОБА_1 з 10.07.2024 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".
При цьому, при призначенні позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" не було взято до уваги довідку про склад заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630, що видана архівним відділом Івано-Франківської міської ради.
За доводами відповідача 1, викладеними у відзиві на позовну заяву, така довідка не бралася до уваги, оскільки не відповідає вимогам Постанови №823.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб.
Відповідно до пункту 4 Порядку №622 (у редакції від 01.01.2020), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Згідно з пунктом 5 Порядку №622 (у редакції від 01.01.2020) форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" (далі, також - Постанова №1-3) (була чинною на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу"). Цією постановою затверджено форми наступних довідок: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Водночас, Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 12.07.2024 №823 затверджені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".
Згідно з пунктом 3 цієї Постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування (з 20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024.
Відповідно до пункту 4 Постанови №622, зі змінами внесеними Постановою №823, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: 
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); 
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; 
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; 
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. 
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. 
Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.
За змістом пункту 5 Постанови №622, зі змінами внесеними Постановою №823 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII "Про державну службу" та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Судом встановлено, що позивач 10.07.2024 звернулася до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила перевести її із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с.120-121).
До коментованої заяви позивач долучила довідку про склад заробітної для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630, що видана архівним відділом Івано-Франківської міської ради (а.с.8, а.с.122).
Вказана довідка відповідає формі довідки, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року №1-3 (а.с.8).
На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як наслідок, суд зазначає, що всі відображені в довідці види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони повинні враховуватися при розрахунку розміру пенсії позивача.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №30/5891/24, Головним управління ПФУ у Львівській області, з 10.07.2024, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".
При цьому, при призначенні позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" не було взято до уваги довідку про склад заробітної для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630, що видана архівним відділом Івано-Франківської міської ради.
За доводами відповідача 1, викладеними у відзиві на позовну заяву, така довідка не бралася до уваги, оскільки не відповідає вимогам Постанови №823.
Разом із тим, такі доводи відповідача 1 суд вважає помилковими, оскільки Постанова №823 набрала чинності 20.07.2024, в той час як позивач звернулася до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" 10.07.2024 та пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" позивачу призначено з 10.07.2024.
Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Згідно з частиною 3 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України у рішенні від 05.04.2001 №3-рп/2001 вказав на те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 зазначено, що звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 08.04.2024 (справа №580/6509/23), зміна порядку розрахунку пенсії, як періодичної виплати фізичній особі, шляхом прийняття відповідного закону, який відповідає критерію якості закону та легітимній меті, за загальним правилом, не суперечить положенням статті 22 (щодо недопущення при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод) та статті 58 (щодо відсутності у законів та інших нормативно-правових актів зворотної дії в часі) Конституції України, за умови, що такі зміни не передбачають зменшення розміру пенсії, яку особа отримує на момент прийняття таких законодавчих змін.
Суд вказує, що позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії по інвалідності згідно з статтею 37 Закону №3723-ХІІ 10.07.2024, і така пенсія була призначена позивачу на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №300/5891/24 з 10.07.2024, тобто до внесення змін до Порядку №622, а тому реалізація права особи мала здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження нею волевиявлення у формі конкретних дій (звернення до суб`єкта владних повноважень), а розпочатий процес реалізації права, за загальним правилом, повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.
З огляду на викладене вище по тексту судового рішення, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не врахування довідки архівного відділу Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 при переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХII від 16.12.1993.
Як наслідок, з метою належного способу захисту порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10.07.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХII, з врахуванням довідки архівного відділу Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 і довідки №19, виданої Південно-Західним міжрегіональним управлінням Держпраці, та виплатити всю донараховану з 10.07.2024 суму пенсії.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення з 01.03.2025 відповідно до Постанови №209 перерахунку (індексації) пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Відповідно до пункту 4 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі, також – Закон №1282-ХІІ).
Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно з приписами статті 2 Закону №1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.
Частиною п`ятою статті 2 Закону №1282-XII (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства" від 15.02.2022 №2040-ІХ) визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення згідно зі статтями 4, 6 Закону №1282-ХІІ є факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Також ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (частина перша статті 9 Закону №1282-XII).
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії.
З метою забезпечення ефективної реалізації права громадян на перерахунок їх пенсії Кабінетом Міністрів України 20.02.2019 прийнято постанову №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", якою, серед іншого, затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі, також – Порядок №124).
Пунктом 1 Порядку №124 встановлено, що він визначає механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 4 Порядку №124 визначено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:
К= ((ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% / 100%) + 1, де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);
ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:
ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100% - 100%,
де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;
Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.
Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Отже, для перерахунку пенсії з метою індексації не застосований вказаний вище множник - Зс. Натомість у формулі перерахунку пенсії із зазначеною метою вказано показники зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні та споживчих цін за попередній рік (у відсотках).
Згідно з пункту 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно з абзац 1 пункту 4 цього Порядку.
Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VIII, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" від 26.03.2008 №265, щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Відповідно до пункту 6 Порядку №124, під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Тобто, запровадивши механізм щорічної індексації пенсій, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон №1282-ХІІ пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема пенсій.
Разом з тим, пунктом 5 Порядку №124 визначено базовий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, а саме: станом на 01.10.2017 (3 764,40 грн) до якого застосовується коефіцієнт, визначений за формулою, наведеною в абзаці першому пункту 4 цього Порядку і в цій частині положення Порядку №124 суперечать статті 42 Закону №1058-ІV з огляду на таке.
Як вже зазначено судом вище, відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Так, відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
При цьому, частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
З системного аналізу наведених норм слідує, що розмір пенсії за віком визначається для кожного пенсіонера індивідуально і залежить від набутого ним страхового стажу, отримуваної заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески та, зокрема показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Так, законодавець делегував Кабінету Міністрів України повноваження на встановлення порядку здійснення індексації пенсій та розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, але з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону №1058-IV.
При цьому, під порядком розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Розмір щорічного збільшення зазначеного показника, повинен встановлюватися Кабінетом Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 Закону №1058-IV.
Разом з цим, суд наголошує на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати базову розрахункову величину (показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017, який становить 3 764,40 грн) до якої може бути застосований коефіцієнт збільшення, оскільки такий підхід нівелює основне призначення індексації грошових доходів населення підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін та суперечить акту вищої юридичної сили Закону №1058-IV, абзацом 1 частини другої статті 42 якого чітко визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії.
В контексті наведеного, суд зазначає, що юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту законних очікувань (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами правової держави та принципу верховенства права.
У справі Кечко проти України (заява №63134/00) ЄСПЛ наголосив, що в межах свободи дій держави перебуває право визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв, і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.
Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувалися такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, під час перерахунку пенсії, який здійснюється з метою забезпечення її індексації, положення Порядку №124 підлягають застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону №1058-IV, у зв`язку з чим під час такого перерахунку використовуватися має той показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення такої пенсії в момент її призначення.
З метою забезпечення у 2025 році проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України визначив розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у 2025 році - 1,115 згідно з Постановою №209.
Таким чином, індексація пенсій у 2025 році повинна проводитися відповідно до Постанови КМУ №209 та Порядку КМУ №124, також з урахуванням приписів частини другої статті 42 Закону №1058-IV шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії із застосуванням коефіцієнту збільшення 1,115 відповідно.
При цьому, як встановлено судом вище по тексту судового рішення, відповідач 2 відмовив позивачу в проведенні індексації її пенсії з 01.03.2025, з підстав того, що відповідно до Постанови №209 з 01.03.2025 підвищенню на коефіцієнт 1,115 підлягають пенсії, призначені до 31.12.2024, а оскільки рішення суду у справі №300/5891/24 виконувалося у 2025 році, пенсія позивача індексації не підлягає (а.с.22), стосовно чого суд зазначає таке.
Так, пунктом абзацом 1 підпункту 5 пункту 2 Постанови №209 установлено, розміри пенсій, призначених відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475), підпункту 5 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (Офіційний вісник України, 2024 р., № 24, ст. 1525) і строк призначення яких до 31 грудня 2024 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
При цьому, суд наголошує, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.01.2025 у справі №300/5891/24, з 10.07.2024, тобто до 31.12.2024.
З огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення з 01.03.2025 відповідно до постанови КМУ №209 перерахунку (індексації) пенсії ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Обираючи належний спосіб захисту, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.03.2025 провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт 1,115 та виплатити всю донараховану з 01.03.2025 суму пенсії. 
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, з урахуванням зазначеного вище по тексту судового рішення, суд, на підставі наданих доказів та системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Сторонами не подано будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не врахування довідки архівного відділу Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 при переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХII від 16.12.1993.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 10.07.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХII, з врахуванням довідки архівного відділу Івано-Франківської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.07.2024 №35/59-4.01/630 і довідки №19, виданої Південно-Західним міжрегіональним управлінням Держпраці, та виплатити всю донараховану з 10.07.2024 суму пенсії.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення з 01.03.2025 відповідно до постанови КМУ №209 перерахунку (індексації) пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.03.2025 провести перерахунок (індексацію) пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт 1,115 та виплатити всю донараховану з 01.03.2025 суму пенсії. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ;
відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., 79000, код ЄДРПОУ – 13814885;
відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ – 20551088.

Суддя  /підпис/  Тимощук О.Л.