Справа 362/9030/25 
Провадження 3/362/109/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.03.2026 року  м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець Збройних Сил України, жителя АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП
встановив:
10.11.2025 о 00:03 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 49 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Nubira, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці очей що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 категорично відмовився.
 
ОСОБА_1 до суду на визначені дати (24.11.2025. 10.12.2025, 18.12.2025, 12.01.2026, 26.01.2026, 02.02.2026, 16.02.2026 та 09.03.2026) не прибув. З пояснень захисника ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. Захисник, наполягаючи на безпосередній участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, неодноразово просив відкласти розгляд справи. У судовому засіданні 09.03.2026 захисник пояснив, що ОСОБА_1 перебуває у зоні бойових дій, а тому прибути до суду не зможе. Не заперечив проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Крепель Д.І. (діє на підставі договору про надання адвокатських послуг № 16/11/25 від 16.11.2025) у судовому засіданні 09.03.2026 просив суд закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Цю позицію обґрунтував з-поміж іншого тим, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом. Пояснив, що останній на місце події прибув за проханням товариша, який у телефонній розмові повідомив, що автомобіль зламався. Оскільки наступала комендантська година, то після приїзду ОСОБА_1 на місце події його товариш поїхав звідти, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля, всередині якого були його особисті цінні речі. Захисник наголосив, що автомобіль був несправний, а тому ОСОБА_1 не міг здійснювати керування ним, що прямо передбачено диспозицією статті 130 КУпАП. Відповідно поліцейські його і не зупиняли. Навпаки після приїзду поліцейських ОСОБА_1 просив їх допомогти доставити автомобіль на АЗС. Наголосив, що поліцейські діяли упереджено, не з`ясували усіх обставин, не роз`яснили ОСОБА_1 його права до початку складення протоколу, а протокол про адміністративне правопорушення складено у іншому місці. Також захисник звернув увагу суду, що з відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, останній не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а просив доставити автомобіль до АЗС, де є камери відеоспостереження, наслідки відмови від проходження огляду йому не роз`яснили, а також не усунули від керування транспортним засобом після оформлення відповідних документів (акту, направлення, протоколу), які оформлено одночасно, а не у відповідній черговості, що, на думку сторони захисту, також є порушенням процедури складання матеріалів. 
Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності, заслухавши пояснення захисника, суд встановив таке.
Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.
Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за: 
1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;
2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;
3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі – Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі – Інструкція № 1452/735).
Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.12 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
У пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 перелічені такі ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої. Таке фіксування відбувається на наявний у поліцейського спеціальний технічний засіб відеозапису, а разі його відсутності – у присутності двох свідків.
У випадку, що розглядається, поліцейський фіксував відмову водія від проходження огляду на технічний засіб. 
У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події правопорушення, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи і переглянутому в судовому засіданні. Там зафіксовано факт руху службового автомобіля поліцейських та його зупинка після увімкнення проблискових маячків червоного та синього кольорів біля транспортного засобу. Коли поліцейські підходять до автомобіля, то ОСОБА_1 знаходиться поруч з автомобілем наприсядки. На запитання поліцейських ОСОБА_1 відповідає, що в автомобілі є несправності, а він поспішає на службу. У ході спілкування поліцейські світять ліхтариком в очі ОСОБА_1 потім повідомляють про виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння. На запитання поліцейського коли востаннє вживав наркотичні засоби він відповідає, що не пам`ятає. Поліцейські неодноразово пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснюють процедуру огляду. Він спочатку вагається і вказує, що хвилюється за автомобіль. На відеозаписі clip 4 ( ~17:45 год, 20:40 год.) ОСОБА_1 відмовляється проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, йому роз`яснюють наслідки відмови від проходження огляду. Оформляють протокол і додатки до нього, ознайомлюють водія зі складеними документами, він ставить у них підписи без зауважень. Автомобіль допомагають відкотити на узбіччя. 
Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.
Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:
-фактичними відомостями викладеними у протоколі серії ЕРП 1 № 508475 від 10.11.2025, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень;
-даними акта огляду на стан наркотичного сп`яніння, за яким у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці) ОСОБА_1 мав пройти огляд у медичному закладі, уповноваженому на проведення огляду, однак він не проведений через відмову ОСОБА_1 , у графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 » та проставлено короткий підпис;
-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.11.2025, за яким такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 ;
Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння та відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, уповноваженою на те особою оформлено цей протокол і додатки до нього. Під час пропозиції водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння поліцейський застосував технічний засіб відеозапису, на якому і зафіксовано факт відмови водія від проходження такого огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Щодо тверджень сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи. Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 розділу І Інструкції. Відповідно до п. 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Матеріалами справи підтверджується те, що в працівника поліції були наявні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, ці ознаки викладені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим суд вважає безпідставними доводи захисника в цій частині.
При цьому, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формах. 
У разі відмови водія від проходження огляду з тих чи інших підстав, правоохоронці позбавлені процесуальної можливості застосовувати відносно водія заходи примусу, спрямовані на проведення такого огляду чи доставлення особи до закладу охорони здоров`я, хоча як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 не був обмежений в проходженні такого огляду, оскільки відмовився від його проходження, будучи обізнаний про процедуру такого огляду та наслідки відмови від його проведення.
Суд вважає доведеним факт перебування ОСОБА_1 у статусі водія у час та місці, які зазначені у протоколі серії ЕПР 1 № 508475 від 10.11.2025 після дослідження у ході судового розгляду відеозапису події, де зафіксовано, як останній особисто неодноразово підтверджує цей факт (~clip 0 2:17 год., 04:22 год.). Твердження сторони захисту про неможливість здійснювати рух цим автомобілем спростовується дослідженими судом доказами, зокрема даними відеозапису, де ОСОБА_1 вказує лише про незначні технічні несправності цього транспортного засобу.
Тому позицію сторони захисту щодо неперебування ОСОБА_1 у статусі водія суд розцінює як лінію захисту з метою уникнення відповідальності за це правопорушення. 
Щодо твердження сторони захисту щодо того, що у випадку, який розглядається, поліцейські упереджено поводилися з ОСОБА_1 , маючи на меті виключно скласти протокол про адміністративне правопорушення через відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, то це спростовується даними відеозапису, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 самостійно після роз`яснення процедури проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння прийняв рішення відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а поліцейські навпаки декілька разів уточнювали його позицію. 
Крім того суд зауважує, що ОСОБА_1 , будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху, зокрема, п. 2.5, який зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, відмовляючись від проходження такого огляду, має нести юридичну відповідальність.
Також ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з приводу того, що бажає пройти такий огляд, однак такі пояснення відсутні як у протоколі, так і на окремому аркуші, натомість підписав протокол без зауважень.
Також суд бере до уваги, що у силу до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичною особи.
Так, фіксація порушення п. 2.5 ПДР та складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є розглядом справи про адміністративне правопорушення, а тому, на думку суду, деклароване право на захист ОСОБА_1 порушено не було, крім того працівники роз`яснювали права передбачені ст. 268 КУпАП, що вбачається з відеозапису, водночас при розгляді цієї справи судом право ОСОБА_2 на захист реалізовано.
Всі інші зауваження сторони захисту щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.
За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, яке є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, високий ступінь суспільної шкідливості цього правопорушення, особи ОСОБА_1 та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.
У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд
постановив:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA488999980313030149000010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) ЄДРПОУ 37955989. Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 гривень судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко