УКРАЇНА
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
справа № 361/4018/25
провадження № 2/361/1338/25
16.03.2026
РІШЕННЯ
Іменем України 

16 березня 2026 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Петришин Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття арешту,-
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача 
У квітні 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час оформлення спадкових прав на майно після смерті матері позивачу стало відомо, що є арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис) накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_2 . Спірне обтяження – арешт, реєстраційний номер: № 1223671 накладено 06.08.2004 на підставі ухвали б/н Народного суду міста Бровари на вищевказану квартиру, власником якої вказаний ОСОБА_3 . У 1994 році на розгляді у Броварському районному суді Київської області перебувала кримінальна справа № 1-66/1994, де одним з обвинувачених був ОСОБА_3 . Вироком Броварському районному суді Київської області від 30.05.1994 ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. Вищевказана кримінальна справа знищена за закінченням строків зберігання. Згідно реєстрової книги заборон Броварської міської державної нотаріальної контори за 1989-1999-2000 роки та алфавітної книги реєстрації заборон 1956-1995 роки вбачається, що зазначене вище обтяження накладено згідно документу народного суду від 03.09.1994. ОСОБА_3 ніколи не був власником квартири АДРЕСА_1 . На підставі договору купівлі-продажу від 27.04.1995 мама позивача придбала вищевказану квартиру у ОСОБА_4 . 
З наведених вище підстав, враховуючи те, що наявне обтяження позбавляє ОСОБА_1 права у повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним їй спадковим майном, позивач просить зняти обтяження, зареєстроване у реєстрі за № 1223671.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, у вказаній ухвалі відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
У встановлений ухвалою суду строк, відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень представник Головного управління Державної податкової служби у Київській області посилався на те, що управління не є належним відповідачем у справі. Учасником виконавчого провадження є виключно органи державної виконавчої служби (державні виконавці), а Головне управління Державної податкової служби у Київській області є контролюючим органом, відтак є неналежним відповідачем у справі. 
Обставини справи, що встановлені судом
27 квітня 1995 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Тереховою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-3203.
Згідно умов вищевказаного Договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 20,0 кв.м., жилою площею 11,0 кв.м.
Відповідно до Довідки № 328 Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 29.03.2023, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна – квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі вищевказаного Договору купівлі-продажу від 27.04.1995.
Згідно архівних даних за весь час реєстрації та станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна – квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за: ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом фонду держмайна у місті Бровари згідно розпорядження від 03.04.1995 № 274 (дата реєстрації 05.04.1995); ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Броварською державною нотаріальною конторою 05.04.1995 за № 1714 (дата реєстрації 26.04.1995); ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Броварською державною нотаріальною конторою 27.04.1995 за № 2-3203 (дата реєстрації 15.06.1995), про що свідчить Довідка № 139 Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 20.02.2025.
Відповідно до Довідки приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А. № 55/02-14/15/2023 від 31.01.2025, 20 березня 2023 року приватним нотаріусом відкрито спадкову справу щодо померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє місце реєстрації і проживання якої: АДРЕСА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно що складається з: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є її дочка – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 408926186 від 21.01.2025, у реєстрі зареєстроване обтяження – арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1223671 зареєстрований: 06.08.2004 реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, б/н, Народний суд м. Бровари, об?єкт обтяження: квартира, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_3 ; додаткові дані: архівний номер: 3201365KIEV469, архівна дата: 11.12.2000, дата виникнення: 03.09.1994, № реєстра: 26, внутр. № 1001А92С2DF1382D8231, коментар: б/н на с. 25. 
Згідно листа № 03-05/6/2025 від 29.01.2025 встановлено, що у 1994 році на розгляді у Броварському районному суді Київської області перебувала кримінальна справа № 1-66/1994, де одним з обвинувачених був ОСОБА_3 . Вказана справа надійшла до Броварського районного суду Київської області за підсудністю з Броварського міського суду Київської області. Вироком Броварського районного суду Київської області від 30.05.1994 ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. Чи накладався арешт на майно ОСОБА_3 у межах розгляду справи № 1-66/1994 з`ясувати не є можливим, оскільки справа знищена за закінченням строку зберігання в архіві суду. Інші судові справи за участі ОСОБА_3 в алфавітних покажчиках на справи за 1994 рік не знайдено.
Відповідно до Алфавітної книги реєстрації заборон за 1956-1995 роки, у 1994 році до книги внесено запис щодо заборони від 03.09.1994 відносно ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини
У силу ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
У ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідність до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19) і підстав для відступлення від неї немає.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що якщо позивач оскаржує арешт, накладений у межах кримінального провадження за правилами КПК України 1960 року, то у визначенні порядку звільнення майна з-під арешту потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року, а також положеннями чинного цивільного процесуального законодавства.
У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Суд зазначає, що у даному випадку ОСОБА_1 не може у будь-якому іншому порядку, ніж у судовому, зняти наявне обтяження, зобов`язати відділ державної виконавчої служби чи нотаріальну контору зняти заборону з належного їй спадкового майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений  ОСОБА_3 . 
Разом з цим, доказів того, що  ОСОБА_3 був чи є власником спірної квартири відсутні.
За таких умов, коли виконавче провадження не існує, а посадові особи не можуть винести будь-яку постанову поза межами виконавчого провадження, належним способом захисту в цьому випадку є скасування обтяження, накладеного на майно боржника в судовому порядку через неможливість захисту прав особи у позасудовому порядку.
З огляду на викладені обставини, враховуючи те, що спірне обтяження накладено на нерухоме майно, власником якого зазначено ОСОБА_3 , котрий ніколи не був власником обтяженої квартири АДРЕСА_1 , й жодних виконавчих проваджень у провадженні виконавчої служби не перебуває, матеріали кримінального провадження у суді не збереглись, так як знищені за строками, даний спір необхідно вирішувати у цивільному судочинстві, адже іншого порядку вирішення даного спору законодавством не встановлено.
Керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 263-265, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
Позов задовольнити.
Зняти обтяження у вигляді арешту (архівний запис) квартири АДРЕСА_1 , власником якого зазначений ОСОБА_3 , номер запису про обтяження - 1223671, що зареєстроване 06 серпня 2004 року Броварською міською державною нотаріальною конторою та накладене на підставі ухвали № б/н Народного суду міста Бровари.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: 
Головне управління Державної податкової служби у Київській області, ЄДРПОУ - 39393260, адреса місцезнаходження: вул. Народного ополчення, буд. 5-А, м. Київ, 03151.

Суддя Наталія ПЕТРИШИН