ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 904/2815/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду (Кощеєв І.М., Дармін М.О., Чус О.В.)
від 22.10.2025

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький"

про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії від 27.01.2022 № 7/ЕЕС-2022 у загальному розмірі 947 289,21 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Хід розгляду справи
1.  Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові енергетичні проекти" (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький" (далі - Відповідач) заборгованості за договором постачання електричної енергії від 27.01.2022 №7/ЕЕС-2022 у загальному розмірі 947 289,21 грн, що складається з: основного боргу у розмірі 507 172,97 грн, пені у розмірі 338 284,85 грн, 3 % річних у розмірі 27 785,67 грн, інфляційних втрат у розмірі 74 045,72 грн та стягнення 14 209,34 грн судового збору.
2. Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 23.10.2024 позов задовольнив частково, стягнув з Відповідача на користь Позивача основний борг у розмірі 507 172,97 грн, пеню у розмірі 29 286,02 грн, 3 % річних у розмірі 27 785,67 грн, інфляційні втрати у розмірі 74 045,72 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 529,47 грн, у решті позову відмовив.
3. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 16.04.2025 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 скасував частково, ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення пені відмовив. Виклав абзац другий резолютивної частини рішення у редакції зазначеної постанови.
4. 23 квітня 2025 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 було видано накази про примусове виконання.
5. Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 28.07.2025 у справі № 904/2815/24 заяву Відповідача про розстрочення виконання рішення задовольнив та розстрочив виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024, з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025, і затвердив графік оплати відповідно до зазначеної ухвали.
6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс" (Скаржник) звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 про розстрочення виконання рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення в повному обсязі з підстав того, що Скаржник вважає таку ухвалу такою, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а тому ухвала підлягає скасуванню, виходячи з порушення судом норм процесуального права, а саме - суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Стислий зміст оскаржуваного судового рішення
7. Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 22.10.2025 закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2815/24.
8. Вказана ухвала мотивована тим, що зі змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024, постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 та оскаржуваної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі №904/2815/24 вбачається, що апелянт не є учасником спору, який був предметом розгляду цій у справі, крім того жодних посилань на права чи обов`язки ТОВ "Персей-Плюс" оскаржуване судове рішення першої інстанції не містить. Оскільки оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції не вирішувалися питання про права, інтереси і обов`язки ТОВ "Персей-Плюс", то підлягають застосуванню приписи пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та правова позиція іншого учасника справи
9. Скаржник, за допомогою підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2025, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
10. У касаційній скарзі Скаржник посилається на абзац 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та вважає, що суд апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали неправильно застосував пункт 3 частини першої статті 264 ГПК України та порушив статтю 236 ГПК України.
11. Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції не врахував, що згідно ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 року по справі №916/1838/25 заяву ТОВ «Персей-Плюс» про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам в розмірі 303 102,80 грн суд задовільнив та постановив звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький» у розмірі 303 102,80 грн яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти» згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Персей-Плюс» на підставі судового наказу виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі №916/1838/25. Південно-західний апеляційний господарський суд у справі №916/1838/25 постановою від 07.10.2025 скасував ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 у справі № 916/1838/25 та ухвалив нове рішення, яким заяву ТОВ "Персей-Плюс" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам в розмірі 303 102,80 грн задовольнив; звернув стягнення на грошові кошти ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" у розмірі 303 102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ "Нові енергетичні проекти" згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі №904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Нові енергетичні проекти" перед ТОВ "Персей-Плюс" на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі № 916/1838/25.
12. Водночас Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 вказала, що особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою.
13. Відповідач, із використанням підсистеми "Електронний Суд", подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить вирішити питання про закриття касаційного провадження по справі № 904/2815/24 з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 296 ГПК України, оскільки висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №910/7023/19 та на який посилався Скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними. 
14. На думку Відповідача судом апеляційної інстанції належним чином встановлено, що питання про права та обов`язки ТОВ "Персей-Плюс" судом першої інстанції при постановленні ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2815/24 не вирішувалися.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
15. Верховний Суд перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, з урахуванням викладеного у відзиві, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та дійшов таких висновків.
16. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції, якою на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Скаржника на ухвалу місцевого господарського суду, якою розстрочено виконання судового рішення. 
17. Скаржник у касаційній скарзі стверджує, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неправильно застосував пункт 3 частини першої статті 264 ГПК України та порушив статтю 236 ГПК України.
18. За змістом пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
19. Згідно із частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
20. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.
21. Схожа правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3, постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, від 26.05.2020 у справі № 910/9016/16, від 21.07.2020 у справі № 914/1971/18, від 22.03.2023 р. у справі № 905/1397/21.
22. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.
23. Доведення цих обставин покладено на скаржника, що випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України.
24. Суд апеляційної інстанції має з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду (див. також постанови Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 04.10.2018 у справі № 5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі № 918/115/16, від 04.12.2018 у справі № 906/1764/15, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15).
25. У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу господарського суду від 28.07.2025 про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі № 904/2815/24 оскаржено особою, яка не є учасником судового процесу у справі - ТОВ "Персей-Плюс" (Скаржником).
26. Підставою оскарження ухвали від 28.07.2025 про розстрочення виконання рішення у цій справі № 904/2815/24 Скаржник вказував те, що в іншій справі №916/1838/25 було відкрито виконавче провадження №78380991 про стягнення коштів з ТОВ «Нові енергетичні проекти» (Позивача у цій справі № 904/2815/24) на користь ТОВ «Персей-Плюс». У межах цього виконавчого провадження на підставі статті 336 ГПК України та статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» ТОВ «Персей-Плюс» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою, в якій просило звернути стягнення на грошові кошти ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» (Відповідача у цій справі № 904/2815/24) у розмірі 303 102,80 грн, яке має заборгованість перед ТОВ «Нові енергетичні проекти» згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 у справі №904/2815/24 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Нові енергетичні проекти» перед ТОВ «Персей-Плюс» на підставі судового наказу, виданого Господарським судом Одеської області від 14.05.2025 у справі №916/1838/25. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 у справі №916/1838/25 вказану заяву задоволено. 
27. Таким чином, на думку Скаржника, оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі №904/2815/24 про розстрочення виконання рішення суду безпосередньо впливає на інтереси ТОВ «Персей-плюс», а саме на законні очікування щодо отримання грошових коштів від ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький».
28. У контексті викладеного Суд звертає увагу на таке.
29. Статтею 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.
30. Відповідно до статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. 
31. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником (частина 9 статті 336 ГПК України).
32. Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми (частина 10 статті 336 ГПК України).
33. Правовий аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що особа, яка має заборгованість перед боржником, не набуває процесуального статусу сторони (боржника) у такій справі, а лише здійснює оплату заборгованості відповідача (боржника) в межах заборгованості такої особи перед боржником.
34. Особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №910/7023/19 (провадження № 12-146гс19).
35. Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі № 905/183/18 зазначив, що звернення стягнення на кошти у порядку, передбаченому частинами першою, четвертою статті 53 Закону України "Про виконавче провадження", повинно здійснюватися в межах виконавчого провадження (зведеного виконавчого провадження) без відкриття нового виконавчого провадження стосовно особи у якої знаходиться майно боржника, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.
36. У постанові Верховного Суду від 01.04.2025 у справі № 910/8797/21 зазначено, що у виконавчому провадженні особа, яка має заборгованість перед боржником і у випадку задоволення заяви стягувача набуває статусу боржника, має права та обов`язки боржника, визначені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження. Реалізуючи ці права у виконавчому провадженні, особа, яка має заборгованість перед боржником, вже як боржник може заперечувати проти стягнення з неї коштів, зокрема якщо рішення вже виконано.
37. Таким чином, звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» повинно здійснюватися в межах виконавчого провадження № 78380991, розпочатого виконавцем з виконання судового наказу у справі № 916/1838/25, і в силу ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" набуло статусу боржника у виконавчому провадженні № 78380991 з правами та обов`язками, визначеними Законом України "Про виконавче провадження".
38. Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15.12.2025 у справі № 916/1838/25.
39. Тож законні очікування щодо отримання грошових коштів від ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» Скаржник реалізує в межах виконавчого провадження у справі №916/1838/25, де він має всі права стягувача стосовно ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький», який набув обов`язків боржника у цьому виконавчому провадженні. 
40. Водночас, з огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19, ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» набув статусу боржника саме у виконавчому провадженні №78380991 у справі №916/1838/25, а не в межах окремих майнових відносин між ним та Скаржником. Відтак, наявність ухвали Господарського суду Одеської області від 07.07.2025 у справі №916/1838/25 не свідчить про появу між Скаржником та ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» окремих майнових відносин поза межами виконавчого провадження №78380991 у справі №916/1838/25, як не свідчить і про появу у Скаржника прав стягувача у виконавчому провадженні у цій справі №904/2815/24. 
41. Таким чином, із зазначеного вище випливає, що Скаржник має права та інтереси як стягувач по стягненню спірної грошової суми з ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" саме у межах виконавчого провадження № 78380991 у справі №916/1838/25, а не у межах виконавчого провадження у цій справі №904/2815/24, де Скаржник не набував статусу стягувача. У виконавчому провадженні у цій справі №904/2815/24 виконується стягнення належних сум з боржника ТОВ "Племптахокомбінат "Запорізький" на користь стягувача ТОВ "Нові енергетичні проекти". 
42. Наведеним спростовуються доводи Скаржника про те, що суд апеляційної інстанції, виснувавши, що оскарженою Скаржником ухвалою від 28.07.2025 про розстрочення виконання рішення у справі №904/2815/24 питання про права, інтереси та (або) обов`язки Скаржника не вирішувалося, неправильно застосував пункт 3 частини першої статті 264 ГПК України.
43. Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції правильно встановлено, що зі змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2024, постанови Центрального апеляційного господарського суду від 16.04.2025 та оскаржуваної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2815/24 Скаржник не є учасником спору, який був предметом розгляду цій у справі, жодних посилань на права чи обов`язки Скаржника оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить, питання про права та обов`язки Скаржника судом першої інстанції при винесенні ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 у справі № 904/2815/24 не вирішувалися, а тому апеляційне провадження у справі № 904/2815/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2025 підлягає закриттю відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.
44. Таким чином, Суд доходить висновку, що оскаржувана ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2025 постановлена за наявності фактичних та правових підстав. 
45. Доводи Скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції у справі, що розглядається, норм процесуального права та неврахування висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.11.2019 у справі №910/7023/19, не знайшли свого підтвердження, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає. 
46. Текст цієї постанови складений у межах розумного строку з урахуванням дати надходження матеріалів справи до Верховного Суду.
47. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
48. Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінку органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (рішення в справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, заява №17185/02, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, заява №36655/02, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, заява №19567/02, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004, заява №62771/00).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
49. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
50. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
51. Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах наведених у касаційній скарзі доводів, вважає, що вона постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.
Судові витрати
52. Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на нього, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Персей-Плюс" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2025 року у справі №904/2815/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова