Справа №577/507/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Рідзевська І. О.	
Номер провадження 33/816/366/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Зощенка В.В. на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 17 січня 2025 року о 23:15 год. в м. Конотоп, пр. Миру, 58 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Зощенка В.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2025 року, скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування пропущеного строку, апелянт посилається на те, що 24 червня 2025 року копія постанови ним була отримана у суді і йому була надана можливість ознайомлення з усіма матеріалами справи для подальшого її оскарження в апеляційній інстанції. Просить визнати вказані причини поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2025 року.
В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт зазначає, що матеріали провадження не містять та суду першої інстанції не було надано доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, викладених у протоколі, оскільки ОСОБА_1 не керував вказаним автомобілем, а знаходився в салоні автомобіля на сидінні водія, автомобіль був припаркований на узбіччі дороги та не рухався.
Також апелянт зазначає, виявивши у ОСОБА_1 : звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя, працівник поліції повинен був відразу направити водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, однак цього зроблено не було, а навпаки незаконно пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а тому огляд проведений з порушенням ч.5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним.
Окрім цього, в матеріалах справи відсутнє підтвердження надання водієві ОСОБА_1 копії акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановлений законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я. 

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Зощенко В. В. були повідомлені належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду не з`явились. Від захисника Зощенка В. В. надійшло клопотання в якому просить провести судове засідання без їх участі, вимоги апеляційної скарги підтримують та просять задовільнити їх у повному обсязі.
З врахуванням вказаного, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Зощенка В. В., що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП, а тому, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд вважає причини, за яких апелянтом було пропущено строк на оскарження постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2025 року, поважними, що є підставою для поновлення останньому вказаного строку.
При цьому, перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 223701 від 17 січня 2025 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи, та з якого вбачається, що протокол ОСОБА_1 підписаний;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння шкіри обличчя, огляд не проводився.;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , від проходження огляду відмовився;
- долученим до протоколу відеозаписом.
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Щодо тверджень апелянта про те, що матеріали справи не містять та суду першої інстанції не було надано доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, викладених у протоколі, оскільки ОСОБА_1 не керував вказаним автомобілем, а знаходився в салоні автомобіля на сидінні водія, автомобіль був припаркований на узбіччі дороги та не рухався. Апеляційний суд спростовує дані доводи, так як відеозапис, який міститься в матеріалах справи та був досліджений судом, підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Форд Скорпіо» д.н.з. НОМЕР_1 , також зафіксовано, як працівники поліції підійшли до транспортного засобу з працюючим мотором і за кермом якого перебував ОСОБА_1 та повідомили, що причиною зупинки є порушення комендантської години. Окрім цього, у суді першої інстанції ОСОБА_1 спочатку заперечував факт керування транспортним засобом, а потім змінив покази та не заперечував факт, що автомобіль рухався, але заперечував, що саме він керував автомобілем, однак всі ці доводи спростовуються наданим суду відеозаписом та підтверджують факт того, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що виявивши у ОСОБА_1 : звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя, працівник поліції повинен був відразу направити водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду, однак цього зроблено не було, а навпаки незаконно пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а тому огляд проведений з порушенням ч.5 ст. 266 КУпАП вважається недійсним. Апеляційний суд вказані доводи вважає безпідставними, оскільки із відеозапису записаного на нагрудну камеру працівника поліції, вбачається, як 17 січня 2025 року під час спілкування з водієм транспортного засобу ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння шкіри обличчя. Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зі застосуванням спеціального технічного засобу або ж у медичному закладі, на що останній відмовився. На підставі вище викладеного, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин, апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апеляційний суд зауважує, що обов`язковими ознаками інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортного засобу та відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, вказані ознаки поза розумним сумнівом підтверджені матеріалами справи. 
Щодо тверджень апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження надання водієві ОСОБА_1 копії акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, що свідчить про те, що у встановлений законом спосіб водій не направлявся у заклад охорони здоров`я, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки направлення водія на проведення медичного огляду, яке складає поліцейський є підставою для лікаря провести відповідний медичний огляд і, відповідно, таке направлення складається у випадку коли водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. У той же час, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, тому наявність або відсутність такого направлення не має будь-яких правових наслідків. Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння виникає у водія не з моменту вручення йому направлення на проходження відповідного огляду, а в силу вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху з моменту висловлення відповідної вимоги працівником поліції, як до водія транспортного засобу.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Зощенка В.В. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.